ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 650/535/20
Провадження № 11-сс/819/247/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження № 0000099 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 березня 2020 року про відмову в накладенні арешту вилученого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, а саме на вантажний автомобіль «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 630305 з причепом марки «МАЗ», д.н. НОМЕР_2 , модель 837810-042, відмовлено.

Не погодившись ухвалою суду прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, як про те зазначено в клопотанні слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, апелянт вказує на те, що слідчий суддя у своєму рішенні про відмову у задоволенні клопотання допустив незастосування заходу забезпечення у виді арешту на майно, відносно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно містить на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, транспортні засоби підтверджують факти та обставини, які встановлюються в ході досудового розслідування, а тому слідчим визнані по справі речовими доказами,

Таким чином, своїм рішенням слідчий суддя перешкоджає проведенню досудового розслідування кримінального провадження та безпосередньо позбавляє органи досудового розслідування можливості провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального провадження, без проведення яких, взагалі неможливо прийняти законного та обґрунтованого процесуального рішення.

Крім того, прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що апеляційну скаргу направила вчасно, що підтверджується поштовим повідомленням.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Клопотання прокурора щодо поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з підстав викладених в клопотанні.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 29.03.2020 року було зареєстровано провадження № 0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом того, що 28.03.2020 року о 16.30-17.00, чоловік, який назвався ОСОБА_9 в смт. Велика Олександрівка Херсонської області, отримав від ОСОБА_10 на основі усного договору Купівлі-продажу насіння соняшника в кількості 80820 кг, але недоплативши грошові кошти за товар у сумі 331232 грн, шляхом обману зник з місця передачі коштів.

Заступника начальника слідчого відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про накладення арешту на автомобіль з причепом мотивуючи тим, що воно є об`єктом кримінально протиправних дій.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що прокурор не довів, що транспортні засоби відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна, оскільки з даних матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності ризиків, правової підстави арешту, зокрема те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт зазначеного майна, що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку та на цьому етапі кримінального провадження, а також, прокурор не довів, що транспортні засоби відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, однак, прокурором не доведено наявність істотної та очевидної причини для утримання майна, а саме транспортних засобів та заборони ним розпоряджатися будь-яким чином, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія судді не вбачає.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 171-174,404,407,422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 березня 2020 року

Апеляційну скаргу прокурора Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Великоолександрівського ВП БВП ГУНП в Херсонській області в межах кримінального провадження № 0000099 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.3 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .