СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/252/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2018 за № 0010070, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, українця, громадянина України, реєстраційна картка фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , який здобув повну середню освіту, неодружений, має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 10.03.2004 Замостянським районним судом міста Вінниці за ч. 1 ст.14 ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 187; ч. 3 ст. 185; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- 03.09.2013 Євпаторійським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження:

потерпіла - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, 09.11.2018, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , проводив ремонтні роботи. При цьому, у даній квартирі він побачив пилосос, мікрохвильову піч, шліфувальну машину, монітор, музичний центр, які вирішив таємно викрасти, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.
З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 09.11.2018, у денний час, продовжуючи знаходитись у приміщенні вказаної квартири, скориставшись тим, що ОСОБА_7 відсутня, і ніхто не спостерігає за його діями, з метою обернення на свою користь і особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: мікрохвильову піч «Gorenje Mo-17 MW», вартість якої становить 1079 грн 00 к.; домашній кінотеатр «JVC TN-U1» серійний № 152с5305, вартість якого становить 3843 грн 00 к.; монітор «Philips TFT-LCD 190-с», серійний № bz5а, вартість якого становить 1654 грн 00 к.; фен для волосся «ROVENTA CV 5330» серійний № 3215к, вартість якого становить 396 грн 00 к.; пилосос «SAMSUNG», вартість якого становить 1354 грн 00 к.; шліфувальний електро-інструмент для будівництва «DWT», вартість якого становить 899 грн 00 к. Загальна сума матеріального збитку становить 9225 грн 00 к.
Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_3 прослідував до ломбарду «Скарбниця», що розташований по пр. Перемоги, 104 у м. Києві, де заклав викрадене, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав та показав, що він робить ремонти. Його роботодавець познайомив його з сином потерпілої ОСОБА_7 у 2018 році. Він зустрівся з ОСОБА_7 , разом вони під`їхали до квартири АДРЕСА_2 . Він подивився, які роботи необхідно виконати, які потрібні матеріали. Через тиждень він надав сину ОСОБА_7 список робіт та матеріалів, а також озвучив скільки коштуватиме ремонт 10000 грн, оплата здійснюватиметься поетапно, за результатами виконаних робіт. Вони дійшли згоди щодо ремонту. Оскільки він не мав де жити у м. Києві, то ОСОБА_7 запропонувала, щоб він у квартирі жив, на що він погодився. За будівельними матеріалами він їздив разом з потерпілою. За те, що він поносив до квартири будівельні матеріали ОСОБА_7 дала йому 500 грн. Він пропрацював два тижні, виконав частину робіт, а саме пошпаклював стелі та стіни. В цей же час він подзвонив ОСОБА_7 і сказав, що йому потрібні гроші і сумі 2000 грн, але вона сказала, що зможе приїхати лише через тиждень. У сусідній кімнаті він побачив техніку, а саме: мікрохвильову піч, домашній кінотеатр, монітор, фен для волосся, пилосос та шліфувальний електро-інструмент для будівництва. Оскільки ОСОБА_7 з ним не розрахувалася за виконану роботу, він вказану техніку здав до ломбарду. Гроші, отримані у ломбарді за техніку, він витратив на ліки для матері та заплатив за дитячий садок, який відвідує його дитина. Наміру красти вказану техніку він не мав. Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, на суму 9000 грн 00 к. визнав у повному обсязі. Просив призначити будь-яке покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав частково.

Разом з цим, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину фактично визнав частково, його вина в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених у ході судового слідства доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона має квартиру АДРЕСА_2 . Дана квартира складається з двох кімнат, одна з яких потребує ремонту. Через знайомого її сина вона знайшла робітника ОСОБА_3 , з яким раніше знайома не була. ОСОБА_3 погодився виконати ремонтні роботи. Вони обговорили обсяг робіт, разом купили будівельні матеріали. Оскільки вона проживає на житловому масиві «Троєщина» і не має можливості кожен день їздити до квартири, то вона дала ключі від квартири ОСОБА_3 , останній мав виконувати ремонтні роботи у квартирі та жити у ній. На початку виконання робіт вона дала ОСОБА_3 500 грн на власні потреби. Всі речі та техніку вона занесла до кімнати, яка не потребувала ремонту. Дана кімната не закривалася на замок. Перший тиждень ОСОБА_3 виходив на зв`язок, а через тиждень він зник. Мобільний телефон був вимкнутий. 09.11.2018 вона разом з сином поїхали до квартири. Зайшовши до квартири вони побачили, що двері у кімнату, де знаходилася техніка закриті холодильником та морозильною камерою. Вони помітили, що зникла техніка (мікрохвильова піч, домашній кінотеатр, монітор, фен для волосся, пилосос та шліфувальний електро-інструмент для будівництва). Вони намагалися зв`язатися з ОСОБА_3 через знайомого та його дружину. Через деякий час ОСОБА_3 у смс-повідомленні написав, що все поверне до кінця грудня, але так і не повернув а ні гроші, а ні техніку. Після цього вона написала заяву до органів поліції. Також показала, що ОСОБА_3 постійно їй брехав, а саме: не може повернути кошти оскільки у нього скрутне матеріальне становище, мати хвора, дитина у лікарні перебуває. При цьому, його дружина повідомила, що вони разом не проживають і дитина у лікарні не перебувала. Крім того, вона віддала ОСОБА_3 речі свого сина, які були у хорошому стані. Просила цивільний позов задовольнити.
Також у судовому засіданні судом безпосередньо досліджені письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування та надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2018, відповідно до якої ОСОБА_7 повідомила про те, що 01.12.2018 по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 шляхом вільного доступу заволодів технікою, яка знаходилася за даною адресою (т. 1 а.п. 144);
- лист з ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» № 38/01 від 24.01.2019, з якого вбачається, що ОСОБА_3 звертався до даного ломбарду з приводу закладу таких предметів: 09.11.2018 - монітор «Philips TFT-LCD 190-с», серійний № bz5а; 11.11.2018 - фен для волосся «ROVENTA CV 5330» серійний № 3215к; 14.11.2018 - домашній кінотеатр «JVC TN-U1» серійний № 152с5305; 21.11.2018 - мікрохвильова піч «Gorenje Mo-17 MW» (т.1 а.п. 145, 146);
- висновок експерта щодо вартості викраденого майна від 30.01.2019, відповідно до висновків якого дійсна (ринкова) вартість поданого на дослідження майна, а саме: мікрохвильової печі «Gorenje Mo-17 MW», домашнього кінотеатру «JVC TN-U1» серійний № 152с5305, монітору «Philips TFT-LCD 190-с», серійний № bz5а, фену для волосся «ROVENTA CV 5330» серійний № 3215к, пилососу «SAMSUNG», шліфувального електро-інструменту для будівництва «DWT», яке належить ОСОБА_8 , на момент вчинення злочину, тобто 09.11.2018 становить 9225 грн 00 к. (т. 1 а.п. 147-149);
- протокол проведення слідчого експерименту від 29.05.2019 та безпосередньо досліджений відеозапис даного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якого останній повідомив про обставини вчинення ним злочину, який мав місце 09.11.2018 року. При цьому, жодних зауважень до даного протоколу підозрюваний ОСОБА_3 в ході його проведення та під час його підписання не висловлював (т. 1 а.п. 150-152, 153).
Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними.
Враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд кладе в основу обвинувального вироку.

При цьому, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не мав наміру красти майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 . Такі дії він вчинив, оскільки потерпіла ОСОБА_8 не розраховувалася з ОСОБА_3 поетапно за виконану роботу відповідно до їх домовленості, судом не беруться до уваги при ухваленні остаточного рішення, оскільки вони в повному обсязі спростовуються дослідженими матеріалами справи у їх сукупності, зокрема, показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої та самими матеріалами кримінального провадження.
До того ж, таку позицію обвинуваченого ОСОБА_3 суд розцінює як бажання пом`якшити кримінальну відповідальність за вчинене діяння.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 09.11.2018, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у частковому невизнанні вини; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, має малолітню дитину, пільгами не користується, не працює, має місце реєстрації та проживання у Вінницькій області, де проживає разом з матір`ю, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про осудність, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності та має незняту і непогшену судимість.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
При цьому, інші види покарання, установлені у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, не можуть бути застосовані до ОСОБА_3 , враховуючи його особу та обставини вчинення злочину.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в розмірі 9000 грн 00 к., задовольнити в повному обсязі (т. 1 а.п. 34-35).

Речові докази та судові витрати відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 13.01.2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1