ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/940/20 Справа № 182/2908/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 01 березня 2018 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєров, Свердловской області, РФ, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року,
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року, ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 26.02.2018 приблизно о 18.00 год. разом з ОСОБА_9 , знаходився за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході з`ясування стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , який заступився за ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у зазначеній квартирі, приблизно о 18-00 год. кулаками рук наніс два удари в область голови потерпілого, тобто життєво важливий орган, від якого ОСОБА_10 впав на підлогу. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 ногами наніс близько 5-8 ударів в область тулубу потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_10 , тілесні ушкодження у вигляді: синця в правій і лівій параорбітальній областях з переходом на перенісся, синець на верхній губі зліва з переходом на ліву щоку, синець на правій щоці, синець в області лівого плечового суглобу з переходом на верхню поверхню лівого плеча у верхній-середній третинах, синець по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець на тильній поверхні лівої кисті з переходом на 2-5-й її пальці, синець в нижній третині правого плеча по зовнішній поверхні, синець по ліктьовому краю правого зап`ястного суглобу, синець у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-4-ї п`ясних кісток, закритий перелом основної фаланги 2-го пальця лівої кисті; крововилив у лівому скроневому м`язі, крововилив під м`якими мозковими оболонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, крововилив у шлуночки головного мозку, крововилив у м`яких тканинах передньої поверхні грудей зліва на рівні 1-5-го ребер між серединною і лівою передньо-пахвинною лініями, зливного характеру крововилив у м`яких тканинах в підлопаткових областях спини справа і зліва, в поперековій області спини, в правій і лівій лопатковій областях спини, крововилив у м`яких тканинах лівого плеча, перелом лівої лопатки, перелом остистих відростків 7-8-го грудних хребців, вивих 1-го ребра зліва в реберно-грудинному суглобі, прямий перелом 7-го ребра зліва по середньо-пахвинній лінії з розривом пристінкової плеври, прямі переломи 4-5-го ребер справа по білягрудинній лінії, непрямі переломи 9-12-го ребер зліва, розташовані на умовній лінії від задньо-пахвинної до лопаткової лінії, непрямі переломи 3-6-го ребер справа по середньо ключичній лінії, лівобічний гемопневматоракс (кров і повітря в лівій плевральній порожнині), забій лівої легені з розривом, забій селезінки з розривом, забій печінки з розривом, забій лівої нирки, крововилив у черевну порожнину. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються у своїй сукупності як єдина травма. Поєднана травма голови, грудей живота, хребта і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності, стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (підстава - пп. 2.1.3. г, л, о Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу злочину.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність судового рішення. Так, адвокат зазначає, що суд не звернув увагу та не надав належної оцінки тим обставинам, що кількість спричинених ударів потерпілому ОСОБА_10 , вказані ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_9 в ході слідчих експериментів від 03 березня 2018 року та 18 квітня 2018 року недостатні для утворення всього комплексу тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово - медичної експертизи №118 (додатковий) від 18 квітня 2018 року трупа ОСОБА_10 . При цьому, захисник вказує, що проти факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 не заперечував жоден з допитаних в ході судового слідства свідків, проте згідно висновків судово-медичної експертизи, ці тілесні ушкодження не могли перебувати у причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 . Вважає, що ніяких достовірних відомостей щодо причетності ОСОБА_5 до спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, які викликали смерть потерпілого, не здобуто, а винуватість ОСОБА_5 грунтується на непрямих доказах та має характер припущень. При цьому судом встановлено тільки те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виникла бійка, в ході якої потерпілий отримав тілесні ушкодження, й наведені обставини не є підставою для обвинувального вироку.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданої апеляційної скарги.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні суду першої інстанції, хоча і не визнав вину, однак не оспорював обставини нанесення потерпілому ударів, а саме: один у підбородок знизу, потім по голові в області вуха, та коліном у груди. При цьому, зауважив, що після того, як до них з потерпілим підбігла ОСОБА_9 та все пояснила, він припинив свої дії й вибачився перед дідом. Після чого вони разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ще пили горілку. Зазначив, що наступні дні після побиття потерпілого, він його кілька разів піднімав з підлоги, та 01.03.2019 він знову лежав на підлозі, та ОСОБА_11 повідомила, що той мертвий. Не згодний з тим, що саме від його ударів помер ОСОБА_10 , оскільки той ще до того, як він його вдарив, "крехтів". Вони викликали швидку медичну допомогу й лікар запропонував забрати діда-потерпілого до лікарні, однак той відмовився. Лікар, що приїздив запитував у нього, чи це він діда побив. Він особисто не бачив на потерпілому тілесних ушкоджень.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, його винуватість повністю підтверджується показання свідків, які вони надали в судовому засіданні суду першої інстанції.
Свідок ОСОБА_9 підтвердила обставини завдання обвинуваченим потерпілому ОСОБА_10 ударів, при цьому вказала на іншу кількість ударів, а саме, що ОСОБА_5 вдарив його 2 рази по обличчю, потім вдарив, й потерпілий упав на коліна, а ОСОБА_5 взяв за його за одяг, підняв і посадив на топчан. Також зазначила, що коли вони попросили у ОСОБА_10 вибачення, ще випили горілки та полягали спати. Вказала, що після цього ОСОБА_10 нікуди не ходив, в цей період вона купала діда та ніяких тілесних ушкоджень, окрім синців на обличчі у нього вона не бачила. Разом з цим, зазначила, що за цей час вона декілька разів викликала швидку, в тому числі і для себе, оскільки ОСОБА_5 , в той день побив і її, лікарі швидкої оглядали ОСОБА_10 , та нічого у нього не виявили й він відмовився їхати до лікарні. На наступний виклик швидкої для ОСОБА_10 їй відмовили, зазначивши, що вони вже були за цією адресою.
Свідок ОСОБА_12 вказав, що в день коли ОСОБА_10 побив ОСОБА_5 , він був у них вдома й розпивав з ОСОБА_10 спирті напої, в процесі чого ОСОБА_10 жалівся йому ще на те, що, за 3-4 дні до того, тобто 20-23 лютого, його побили у якійсь забігайлівці та забрали у нього гроші і картку банківську, але зауважив, що тілесних ушкоджень він у ОСОБА_10 не бачив та вказав, що пішов з відти до того, як все трапилося, тому обставин бійки з Назаровім він не знає.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює фельдшером на швидкій медичній допомозі з 1973 року, та підтвердив, що дійсно був виклик на адресу: АДРЕСА_2 до ОСОБА_10 . Приїхавши туди, він оглянув ОСОБА_10 та під час цього той стогнав, реагував на біль в області грудей, на обличчі у нього були синці, в області 9, 10, 8 ребра чоловік реагував на больові відчуття, і це при тому, що був у стані сильного сп`яніння, також у нього був високий тиск і прискорене серцебиття. Зазначив, що була підозра на переломи ребер, однак ОСОБА_10 відмовився від госпіталізації та вони поїхали. Разом з цим, він вказав, що за цією адресою раніше вже виїжджала інша бригада, але до жінки, та тоді вони не оглядали ОСОБА_10 .
Отже, на думку колегії суддів, наведені покази свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Окрім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема:
- електронним рапортом від 01.03.2018 згідно якого 01.03.2018 о 2.10 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2018 о 2.10 за адресою: АДРЕСА_2 , заявниця повідомила адресу та те, що в них помер дідусь, після чого зв`язок перервався. (а.п. 10-11);
- протоколом огляду трупу від 01.03.2018 з фототаблицею, згідно якого в проміжок часу між 02.40 та 03.15 год. в квартирі АДРЕСА_3 було проведено огляд. (а.п. 12-18);
- протоколом огляду трупу від 01.03.2018, згідно якого в проміжок часу між 09.50 та 11.44 год. було оглянуто труп ОСОБА_10 , який на момент огляду знаходиться у приміщенні моргу в м. Нікополі. Під час проведення огляду трупа зафіксовано тілесні пошкодження, їх розташування. (а.п. 20-22);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2018, в ході якого свідок ОСОБА_9 розповіла та показала як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_5 ОСОБА_10 . Показала механізм нанесення ударів, а саме: кулаками обох рук в обличчя; кулаком правої руки знизу один удар по рукам; коліном правої ноги один удар в область тулубу спереду (а.п. 45-46);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2018, в ході якого ОСОБА_5 за участі захисника розповів та показав як саме та куди саме наносив удари ОСОБА_10 з ДВД-диском до нього. (а.п. 78-80). Судом в судовому засідання було переглянуто вказаний відеозапис;
- письмовим повідомленням з КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» № 09/1918 від 30.10.2018, відповідно до якого о 13:43 диспетчерською службою «103» зареєстровано звернення про надання медичної допомоги ОСОБА_10 , 80 років, на адресу: АДРЕСА_2 і на цей виклик виїжджав фельдшер ОСОБА_13 ;
- висновком судово-медичної експертизи № 128 від 05.03.2018, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді - синців та саден обличчя, субкон`юктивального крововиливу лівого ока - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку 4-6 діб до моменту обстеження.(а.п. 62-63);
- висновком судово-медичної експертизи № 118 від 28.03.2018, відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, а саме: при зовнішньому дослідженні: синець в правій і лівій параорбітальних областях з переходом на перенісся, синець на верхній губі зліва з переходом на ліву щоку, синець на правій щоці, синець в області лівого плечового суглобу з переходом на верхню поверхню лівого плеча у верхній-середній третинах, синець по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синець на тильній поверхні лівої кисті з переходом на 2-5-й її пальці, синець в нижній третині правого плеча по зовнішній поверхні, синець по ліктьовому краю правого зап`ястного суглобу, синець у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, садна на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-4-ї п`ясних кісток, закритий перелом основної фаланги 2-го пальця лівої кисті; При внутрішньому дослідженні: крововилив у лівому скроневому м`язі, крововилив під м`якими мозковими оболонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, крововилив у шлуночки головного мозку, крововилив у м`яких тканинах передньої поверхні грудей зліва на рівні 1-5-го ребер між серединною і лівою передньо-пахвиною лініями, зливного характеру крововилив у м`яких тканинах в підлопаткових областях спини справа і зліва, в поперековій області спини, в правій і лівій лопатковій областях спини, крововилив у м`яких тканинах лівого плеча, перелом лівої лопатки, перелом остистих відростків 7-8-го грудних хребців, вивих 1-го ребра зліва в реберно-грудинному суглобі, прямий перелом 7-го ребра зліва по середньо-пахвиній лінії з розривом пристінкової плеври, прямі переломи 4-5-го ребер справа по білягрудинній лінії, непрямі переломи 9-12-го ребер зліва, розташовані на умовній лінії від задньо-пахвиної до лопаткової лінії, непрямі переломи 3-6-го ребер справа по середньоключичній лінії, лівобічний гемопневмоторакс (кров і повітря в лівій плевральній порожнині), забій лівої легені з розривом, забій селезінки з розривом, забій печінки з розривом, забій лівої нирки, крововилив у черевну порожнину. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, про що свідчить наявність крововиливів та ознак запальної реакції в ушкоджених тканинах. З урахуванням результатів судово-гістологічного дослідження встановлено, що виявлені тілесні ушкодження були спричинені за кілька десятків годин до настання смерті потерпілого та утворилися від множинних ударів зі значною силою в різні частини тіла потерпілого тупими предметами чи їх частинами з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударах об такі предмети. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються у своїй сукупності як єдина травма. Поєднана травма голови, грудей, живота, хребта, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності, стосовно живих осіб, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. (підстава - пп. 2.1.3. г, л, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Смерть ОСОБА_10 наступила від поєднаної травми голови, грудей, живота, хребта, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, множинних ушкоджень внутрішніх органів і головного мозку, яка ускладнилась розвитком легенево-серцевої недостатності, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий алкоголь не виявлений (а.п. 25-28);
- висновком судово-медичної експертизи № 118 (додатковий 1) від 18.04.2018, відповідно до якого виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитися від спричинення потерпілому множинних ударів зі значною силою кулаками рук чи ногами нападника, як на це вказує підозрюваний ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту 03.03.2018. У той же час кількість спричинених ударів потерпілому, вказана підозрюваним ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту 03.03.2018, недостатня для утворення всього комплексу тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 . На підставі стану розвитку трупних явищ та з урахуванням безпосередньої причини смерті на, думку експерта, смерть ОСОБА_10 настала за 8-12 годин до часу дослідження трупа в морзі, що може відповідати проміжку часу 22.00 год. 28.02.2018 - 02.00 год. 01.03.2018. (а.п. 83-85);
-висновком судово-медичної експертизи № 118 (додатковий 2) від 18.04.2018, відповідно до якого виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитися від спричинення потерпілому множинних ударів зі значною силою кулаками рук чи ногами нападника, як на це вказує свідок ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту 18.04.2018. У той же час кількість спричинених ударів потерпілому, вказана свідком ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту 18.04.2018, недостатня для утворення всього комплексу тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 (а.п. 49-51);
Судово-медичний експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив висновки зазначені в судово-медичних експертизах, проведених ним та пояснив, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні пошкодження були спричинені за кілька десятків годин до настання смерті до 3-х діб, й вказав, що така кількість тілесних пошкоджень та вік потерпілого свідчать про те, що йому було важко навіть дихати. Зазначив, що всі виявлені тілесні пошкодження були спричинені приблизно в один проміжок часу, та те, що у потерпілого не було синців на тілі при таких тілесних ушкодженнях це нормально і відбувається в дуже багатьох випадках.
Надаючи оцінку цим доказам у сукупності, колегія суддів вважає їх належними, допустимими і достовірними, й достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011), та підстав для задоволення апеляційної скарги захисника за обставин, викладених нею у скарзі, не має.
Доводи сторони захисту про те, що смерть потерпілого ОСОБА_10 настала не от ударів, нанесених обвинуваченим, а також в тій частині, що кількість пошкоджень у потерпілого, вказаних в експертизі, не відповідає той кількості ударів, які обвинувачений наніс потерпілому, та суперечить слідчим експерементам, проведенним зі свідком ОСОБА_9 та обвинуваченим, колегія суддів вважає необгрунтованими з таких підстав.
Колегія суддів наголошує, що вищезазначені висновки експертів, грунтуються на усіх доказах у провадженні, в тому числі й на показах обвинуваченого і свідка ОСОБА_9 , яка проживає разом із ОСОБА_5 , та перебуває із ним у стійких відносинах, а тому вони, з метою уникнення ОСОБА_5 відповідальності за вчиненний ним злочин або пом"якшення покарання, усвідомлюючи його тяжкість, могли навмисно не вказати всю кількість ударів, нанесених обвинуваченим.
Разом з тим, як вказав обвинувачений в судовому засіданні, ОСОБА_9 підбігла до нього з потепілим не одразу, а тому не виключається, що вона могла й не бачити всіх ударів, що наносив обвинувачений. Слід, також, звернути увагу на навні розбіжності у показах ОСОБА_5 та ОСОБА_9 щодо кількості та локалізації ударів нанесених ОСОБА_10 , що дає підстави ствержувати про більшу кількість ударів нанесених ОСОБА_10 . ОСОБА_5 , ніж він визнає, тому до їх показів в частині кількості нанесених ударів потерпілому та їх локалізації суд відноситься критично.
Щодо тверджень сторони захисту про можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень за декілька днів до його побиття ОСОБА_5 , то колегія судлів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено висновком судово-медичної експертизи № 118 від 28.03.2018, виявлені тілесні ушкодження розглядаються у своїй сукупності як єдина травма, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . При цьому, як пояснив судово-медичник експерт ОСОБА_14 виявлені у ОСОБА_10 тілесні пошкодження були сприченні не більше ніж за 3 доби до настання смерті потерпілого, тобто не раніше ніж 26.02.2018, а тому причин вважати, що смерть ОСОБА_15 могла настати від його побиття іншими особами та за декілька днів до конфлікту з ОСОБА_5 у суду немає.
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дослідженні всі обставини кримінального провадження, кожен перелічений доказ оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що є підставою для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 .
Також, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного обвинуваченому покарання, яке визначено у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_16 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, обставин провадження та його наслідків та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, тривалий час офіційно ніде не працював, проживав разом з і співмешканкою, на утриманні нікого не має, має постійне місце проживання, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, а також з урахуванням, обставин, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування щодо ОСОБА_5 положень ст. ст. 69, 75 КК України, колегією суддів також не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4