ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено до розгляду справи по суті в строк на 60 діб, тобто до 17 лютого 2020 року.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, він офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, і з врахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, існують ризики, що він може переховуватися від суду, впливати на свідків, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доцільним є продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалу суду першої інстанції є необґрунтованою та невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Захисник вказує, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності сторін, оскільки прокурором було подано клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише після прямо поставленого запитання судом, а також вищезазначене клопотання не було подано у письмовій формі з обґрунтуванням наявності ризиків. Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, задовольнивши клопотання, порушив принцип рівності усіх учасників судового процесу.
На думку захисника, є всі підстави вважати, що суд не звернув увагу на те, що взагалі не доведено ризик переховування від суду та не надано доказів про наявність у підозрюваного негативної репутації (раніше до кримінальної відповідальності не притягався). В свою чергу, прокурором фактично не доведено необхідність продовження застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а тому є всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, зазначених у ній просили її задовольнити, скасувати ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилався на її безпідставність, а ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до матеріалів провадження, в провадженні суду першої інстанції перебувають кримінальні провадження № 0001778, № 0001950, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_6 раніше було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 20 грудня 2019 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з тих підстав, що він обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання виключено у вигляді позбавлення волі, і ризики, які враховувалися при обранні йому запобіжного заходу не перестали існувати, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом, скоїти інше кримінальне правопорушення і іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що останній може незаконно вплинути на свідків, які не допитані судом, ухилитись від явки до суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено максимальне покарання у виді шести років позбавлення волі. Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який на даній стадії судового розгляду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, між тим, такі дані про особу обвинуваченого не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності сторін, оскільки прокурором було подано клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише після прямо поставленого запитання судом, а також вищезазначене клопотання не було подано у письмовій формі з обґрунтуванням наявності ризиків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дана обставина не є підставою для відмови в задоволенні клопотання, так як КПК України не передбачає чіткого визначення форми звернення у судовому провадженні у першій інстанції, а тому клопотання учасників судового провадження викладаються як в усній, так і письмовій формі.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року, якою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено до розгляду справи по суті в строк на 60 діб, тобто до 17 лютого 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4