УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року

м. Київ
справа № 480/923/18
провадження № 51-1193ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, які постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001154, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого у тому АДРЕСА_1 відповідно),
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року затверджено угоду від 24 травня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_4 , і останнього засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 289 цього Кодексу на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Не погоджуючись з вказаним вироком засуджений поза межами строку на апеляційне оскарження подав до апеляційного суду апеляційну скаргу та клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2019 року відмовив у задоволені клопотання про поновленнястроку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду і повернув його апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, внаслідок суворості, просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів і закрити кримінальне провадження.
На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у поновлені строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду не врахував його поганий стан здоров`я, що на його думку, завадило йому вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) апеляційна скарга може бути подана на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. За змістом ч. 3 зазначеної статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Як вбачається з інформації, що міститься в провадженні за скаргою, засуджений, не погоджуючись з постановленим стосовно нього вироком місцевого суду від 27 листопада 2018 року, поза межами строку на апеляційне оскарження (14 листопада 2019 року) подав апеляційну скаргу, до якої долучив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування свого клопотання засуджений вказував на те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження слугувало наявність у нього захворювань та його поганий стан здоров`я.
За наслідками розгляду вказаного клопотання апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2019 року відмовив у його задоволенні та повернув засудженому апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Приймаюче вказане рішення, апеляційний суд виходив з того, що засуджений був присутнім під час судового розгляду в суді першої інстанції і копію вироку отримав 27 листопада 2018 року, про що наявна відповідна розписка в матеріалах кримінального провадження, однак, подав апеляційну скаргу майже через рік.
При цьому його доводи про наявність у нього захворювань та поганий стан здоров`я не було підтверджено будь-якими документами, а інших причин пропуску строку засуджений не зазначив. Тому апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку апеляційного оскарження.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Отже, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними і не перешкоджали йому раніше подати апеляційну скаргу.
Верховний Суд виходить з того, що в цій справі наведене засудженим обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, є явно недостатнім для того, щоб суд апеляційної інстанції міг визнати ці причини поважними та такими, що об`єктивно зумовили таку тривалу затримку (майже рік) з поданням засудженим апеляційної скарги на вирок місцевого суду, особливо з огляду на те, що йому було достовірно відомо про зміст ухваленого вироку місцевого суду, під час оголошення якого, 27 листопада 2018 року, йому було роз`яснено порядок та строки оскарження вироку і в цей же день вручено копію цього рішення.
Таким чином, з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України та доводів клопотання засудженого про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, які аналогічні доводам його касаційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що його апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки засудженим не наведено причин, які свідчать про поважність пропуску ним зазначеного строку.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 , на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3