У Х В А Л А

09 квітня 2020 року м.Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області прийняти процесуальне рішення щодо його клопотання від 16.01.2020р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р.,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 направив на адресу Шевченківського районного суду м.Львова скаргу про зобов`язання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області прийняти процесуальне рішення щодо його клопотання від 16.01.2020р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р., яка отримана судом 24.03.2020р.

В обґрунтування скарги зазначає, що Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р., за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. 16.01.2020р. він подав заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Однак, його заява залишена без належного реагування. 29.01.2020р. він подав до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області заяву про спонукання слідчого вирішити питання визнання його потерпілим в порядку, визначеному ч.5 ст.55 КПК України. 05.03.2020р. він повторно звернувся із заявою про спонукання до виконання положень ч.5 ст.55 КПК України.

17.03.2020р. поштою він отримав лист слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області про те, що 06.12.2019р. мав місце факт аналогічного його звернення і постановою слідчого від 16.12.2019р. у визнанні потерпілим йому відмовлено. Зібраними доказами не встановлено заподіяння йому кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Вважає такі дії (бездіяльність) слідчого щодо розгляду його заяви від 16.01.2020р. неправомірними, такими, що не відповідають положення кримінального процесуального законодавства і можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, уточнив, що скарга подана в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки вважає, що слідчим прийнято рішення про відмову у визнанні його потерпілим. Проте це рішення оформлено не постановою, а листом від 11.03.2020р., який він оскаржує.

Просить задовольнити його скаргу, зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області прийняти процесуальне рішення щодо його клопотання від 16.01.2020р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р.

Заслухавши пояснення заявника, ознайомившись із матеріалами скарги, слідча суддя дійшла висновку, що ця скарга не підлягає розгляду в порядку ст.ст.303-307 КПК України. ,провадження за цією скаргою слід закрити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р., за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

16.01.2020р. ОСОБА_3 подав заяву про визнання потерпілим у цьому кримінальному провадженні. За результатами розгляду цієї заяви слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 заявнику була дана письмова відповідь від 23.01.2020р. ОСОБА_3 29.01.2020р. і 05.03.2020р. повторно звертався письмово з вимогами прийняти за результатами розгляду його заяви від 16.01.2020р. процесуальне рішення у виді постанови слідчого.

Проте, такого процесуального рішення у виді постанови, як це передбачено ч.5 ст.55 КПК України, слідчим прийнято так і не було.

Лист від 11.03.2020р. від імені начальника СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , який ОСОБА_3 оскаржує в даній справі в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України, є відповіддю на його звернення від 29.01.2020р. і не може вважатися постановою слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Тому такий лист не підлягає оскарженню в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Крім того, ч.2 ст.307 КПК України визначено ухвали слідчого судді, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. Зі змісту цієї норми за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути прийнято ухвалу про скасування рішення слідчого або про відмову у задоволенні скарги.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить слідчого суддю постановити ухвалу не про скасування рішення слідчого, а про зобов`язання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області прийняти процесуальне рішення щодо його клопотання від 16.01.2020р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р.

Це ще раз підтверджує факт відсутності рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим і свідчить про те, що заявником по суті оскаржується бездіяльність слідчого щодо не вирішення у встановлений спосіб його заяви про визнання потерпілим.

Однак, така бездіяльність не входить до переліку дій, бездіяльності слідчого або прокурора на досудовому провадженні, які можуть бути оскаржені відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

За таких обставин, вважаю що скарга ОСОБА_3 подана на рішення чи бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню. Відповідно до ст.304 КПК України провадження за цією скаргою слід закрити.

Керуючись ст.ст.55,303,304, 307,376 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП України у Львівській області прийняти процесуальне рішення щодо його клопотання від 16.01.2020р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0002681 від 20.06.2019р. закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду у п`ятиденний строк.

Повний текст ухвали складено 14.04.2020р.

Слідча суддя ОСОБА_6 -Шумська