печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000915,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000915.
В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2014 та 30.05.2014 на майно, яке належить ОСОБА_4 , було накладено арешт, оскільки вказаний арешт є безпідставним обмеженням власника у користуванні своїм майном, застосований захід забезпечення кримінального провадження є занадто обтяжливим, а тому вважають, що потреба у його застосуванні відпала.

У судове засідання особа, якою подано клопотання не з`явилася, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду адвокат подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, на його вимогах наполягав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання заперечував, в обґрунтування правової позиції подав письмові заперечення.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015, виділеному з матеріалів кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014, за підозрою колишнього голови Національного банку України ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.11.2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружини ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме на видаткову частину належних їй рахунків у банківських установах.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2014. року накладено арешт на видаткову частину відкритих на ім`я ОСОБА_4 рахунків у ПАТ «Ощадбанк» (МФО 300465).
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.
При постановлені ухвали слідчий суддя керувався тим, що не накладення арешту на майно підозрюваного, у тому числі на спільну сумісну власність ОСОБА_5 разом із його дружиною ОСОБА_4 , може призвести до його зникнення, шляхом реалізації цього майна подружжям, чи уповноваженими ними особами.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_6 обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав Ван Чжицзє та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000915 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1