У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 201/13442/19
Провадження № 1-кс/201/6725/19

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участі :

адвоката ОСОБА_3

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0002914 від 16 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача у кримінальному провадженні № 0002914 від 16 листопада 2019 року про накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості, а саме садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 15 листопада 2019 року Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 02 липня 2018 року ОСОБА_5 , 1952 року народження вчинив шахрайські дії, внаслідок яких заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 , таким спричинивши потерпілому матеріальну шкоду. За даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002914 від 16 листопада 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 липня 2018 року ОСОБА_4 надав грошову позику ОСОБА_5 1952 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою : АДРЕСА_1 у сумі 120 000 доларів США, з терміном повернення до 01 квітня 2019 року. У забезпечення позики ОСОБА_5 заставив ОСОБА_4 домоволодіння належне йому на праві приватної власності, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , про що ОСОБА_5 власноручно було складено розписку.

23 листопада 2019 року ОСОБА_4 було визнано потерпілим в кримінальному провадженні № 0002914 від 16 листопада 2019 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі договору купівлі продажу будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання про арешт майна та наполягав на його задоволенні.

Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

16 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002914, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 липня 2018 року ОСОБА_4 надав грошову позику ОСОБА_5 1952 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою : АДРЕСА_1 у сумі 120 000 доларів США, з терміном повернення до 01 квітня 2019 року. У забезпечення позики ОСОБА_5 заставив ОСОБА_4 домоволодіння належне йому на праві приватної власності, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , про що ОСОБА_5 власноручно було складено розписку.

23 листопада 2019 року ОСОБА_4 було визнано потерпілим в кримінальному провадженні № 0002914 від 16 листопада 2019 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі договору купівлі продажу будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 . Тому адвокатом заявлено клопотання про накладення арешту на вказаний будинок метою відшкодування спричиненої шкоди.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 1 ст. 171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

У відповідності до вимог частини 2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На час розгляду питання про застосування арешту майна сторони повинні надати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються (ч.5ст. 132 КПК України).

Разом з тим, згідно норм КПК України, правові підстави, з яких слідчим або прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співідноситись з обставинами кримінального провадження.

Проте, відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

В даному випадку у кримінальному провадженні підозру нікому не пред`явлено, докази пред`явлення цивільного позову не надано. Разом з цим, у клопотанні не зазначені конкретні підстави застосування арешту, а також не доведено розумність та співмірність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.2, 98, 100, 167, 170-173, 309 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0002914 від 16 листопада 2019 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення згідно ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1