ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/726/20 Справа № 205/5570/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги цивільного відповідача ТОВ Агротек в особі адвоката ОСОБА_5 та цивільного позивача ОСОБА_6 в особі адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000587 щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Печора Республіки Комі РФ, громадянина України, одруженого, освіта середня-технічна, раніше не судимого, працюючого ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_12

представника потерпілих ОСОБА_7

потерпілого (цивільний позивач) ОСОБА_6

представника потерпілих

(цивільних позивачів) ОСОБА_13

представника цивільного відповідача ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного та додаткового покарання.
Цивільні позови ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» (ідентифікаційний код 32232765), в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь:
- ОСОБА_14 800 000 гривень;
- ОСОБА_15 800 000 гривень;
- ОСОБА_16 2 000 000 гривень;
- ОСОБА_17 100 000 гривень;
- ОСОБА_6 1 500 000 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» про відшкодування майнової шкоди задоволено у повному обсязі.
Стягнуто, солідарно, з ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» (ідентифікаційний код 32232765), в рахунок відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_17 355 514 гривень 52 копійки.
У задоволенні цивільного позову ТОВ «АГРОТЕК» до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» про відшкодування майнової шкоди відмовлено.
Вирішено судом питання щодо судових витрат та речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

ОСОБА_8 , 14 червня 2015 року, близько 02 години, у темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Porshe 911», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ТОВ «Агротек», рухався по проїжджій частині вул. Набережна Заводська, зі сторони Старого мосту в напрямку Кайдацького мосту, в м. Дніпро. Під час руху, обвинувачений ОСОБА_8 , грубо порушуючи п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, згідно яким:
- п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;
- п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»;
- п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний»:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
- 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- 12.9 «Водієві забороняється»:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил, -
в районі електроопори № 243 по вул. Набережна Заводська, в м. Дніпропетровську, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи злочинну самовпевненість, розуміючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухався з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, тобто більше ніж 60 км/год, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоду, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну полосу для руху транспорту, де скоїв зіткнення з технічно справними автомобілями «Toyota Camry», р/н НОМЕР_3 , під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , та «Dacia Logan», р/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_18 , які рухались по вул. Набережній Заводській, зі сторони Кайдацького мосту в напрямку Старого мосту, в м. Дніпропетровську, у зустрічному йому напрямку по своїй смузі для руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілим, пасажирам та водію автомобіля «Toyota Camry», р/н НОМЕР_3 , були заподіяні наступні тілесні ушкодження:
ОСОБА_19 у виді сумісної тупої травми тіла (садна в лобній ділянці, за задньо-зовнішній поверхні лівого плеча, у верхній третині, на спинці носа у верхній половині, в проекції тіла нижньої щелепи ліворуч по нижньому краю, на предньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині у кількості не менше 3-х, на передній поверхні у верхній третині правої гомілки, на передній поверхні в проекції лівого колінного суглобу у кількості не менше 3-х, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, забиті рани в лобній ділянці, правого стегна у нижній третині; крововиливи під м`якими мозковими оболонками на базальній поверхні обох лобних часток та на зовнішній поверхні правої потиличної частки; кишеньоподібне відшарування підшкірно-жирової клітковини від підлеглих м`яких тканин праворуч на зовнішній поверхні у верхній третині гомілки та ліворуч на передньо-зовнішній поверхні у верхній в середній третинах гомілки; кров у порожнині лівого колінного суглоба; поперечний перелом хребта на рівні між 6 та 7-м шийними хребцями з розривом спинного мозку; поперечні та косо-поперечні переломи ребер по біляхребтовим лініям без ушкодження пристінкової плеври праворуч 5,8, ліворуч 1,2,5,8-10; розриви капсули селезінки, крововиливи в прискроневій ділянці легень та у товщі поза черевної клітковини), від яких настала її смерть;
- ОСОБА_16 у виді сумісної тупої травми голови та кінцівок, черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субарахноідального крововиливу, перелому латеральної стінки основної пазухи праворуч (основи черепу), перелому передньої стінки лобної пазухи праворуч, гемо синусу правої половини основної та лобної пазухи, забійно-рубленої рани від середньої третини правої надбрівної дуги з переходом на волосисту частину голови, підавронетичної гематоми в лобній області ліворуч з садном на її тілі, синців в обох пара орбітальних областях, рваної рани по долонній поверхні лівої кісті, закритого трьохлодижкового перелому лівого гомілковостопного суглобу з задовільним стоянням уламків з гематомою лівої гомілки, численних синців на задній поверхні обох передпліч від верхньої до нижньої третини, на передній поверхні правої гомілки від верхньої до нижньої третини та на обох колінних суглобах, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння;
- ОСОБА_15 у виді сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого багато уламкового перелому нижньої щелепи ліворуч, забійно-рубленої рани на підборідді ліворуч з переходом на червону кайму нижньої губи ліворуч та підщелепну область ліворуч, забою передньої черевної стінки з крововиливом в м`які тканини черева, садна на внутрішній поверхні правого колінного суглобу та численних синців на передній, внутрішній та зовнішній поверхні обох нижніх кінцівок (стегнах, колінних суглобах та гомілках), які за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні;
- ОСОБА_6 у виді тяжкої сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в лівій пара орбітальній області, підшкірної гематоми спинки носу, саден на підборідді та передній поверхні шиї в середній третині, закритої тупої травми грудної клітини з посттравматичною інфільтрацією нижньої частки правої легені, закритої тупої травми черева з розривом правої частки печінки, розривом селезінки в середній третині у воріт та розривом судинної ніжки селезінки з гематомою навколо, гематоми в області кореня брижі тонкої кришки з розривом очеревини, крововиливів в стінку поперечно-ободової кишки; позачеревною гематомою по лівому фланку та області тазу з явищами внутрішньо-черевної кровотечі (1300 мл крові зі згортками в черевній порожнині), закритого перелому лівої лонної кістки з задовільним стоянням уламків, закритого перелому правої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків та вивихом голівки променевої кістки, закритих переломів лівої стегнової кістки у верхній та нижній третині зі зміщенням уламків та забійною раною в області лівого колінного суглобу, відкритих переломів в середній третині правої малогомілкової кістки та в нижній третині правої великогомілкової кістки з забійною раною в нижній третині правої гомілки, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

В апеляції:
- цивільний відповідач ТОВ Агротек в особі адвоката ОСОБА_5 просить вирок суду в частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та ТОВ АГРОТЕК про відшкодування моральної шкоди - скасувати та ухвали в цій частині новий вирок, яким у задоволенні цих позовів відмовити.
Крім цього, просить скасувати вирок в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_17 до ОСОБА_8 та ТОВ АГРОТЕК про відшкодування майнової шкоди та ухвалити новий вирок, яким стягнути з ТОВ АГРОТЕК на користь ОСОБА_17 - 177757,26 гривень у відшкодування майнової шкоди. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_17 - 177757,26 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині вирок суду просила залишити без змін.
В обґрунтування зазначила, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, визначив у сукупності всі заявлені цивільні позови, без розмежування потерпілих та встановлення в кожному окремому випадку ступеня моральних страждань, при цьому розрахунки моральної шкоди були проведені на підставі методики професора ОСОБА_20 , використання якої припинено з 29 січня 2016 року.
Крім того, при задоволенні судом позовних вимог на відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди, суд не встановив наявність можливості сплати такої суми та майновий стан майбутнього боржника. Таким чином, наявний сумнів в платоспроможності ОСОБА_21 та виконання покладеного на нього судом обов`язку відшкодування моральної шкоди в розмірі 2777757,26 гривень, а тому існує ймовірність, що ОСОБА_21 не зможе виконати рішення суду за відсутності коштів і майна, а повний обсяг відшкодування моральної шкоди перейде до ТОВ АГРОТЕК, що призведе до банкрутства компанії, наслідком чого стане позбавлення робочих місць 322 працівників.
Крім цього зазначає, що ОСОБА_21 , сідаючи за кермо автомобіля Porshe 911, завідомо знав про відсутність у нього дозволу власника ТОВ АГРОТЕК на керування цим автомобілем. Вказаний факт підтверджує незаконне заволодіння та використання цього автомобіля, що процесуально унеможливлює перекладання матеріальної відповідальності відповідача на ТОВ АГРОТЕК. При цьому діями працівників ТОВ АГРОТЕК ані матеріальної, ані моральної шкоди потерпілим не завдано.
Зазначає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було встановлено ступеня вини цивільних відповідачів, а застосовано порядок солідарної відповідальності, та безпідставно покладено на ТОВ АГРОТЕК суми відшкодування моральної шкоди понад 5 мільйонів гривень. При цьому вирок суду не містить посилань на правову норму, яка визначає солідарну відповідальність.
Також зазначає, що сума задоволеної моральної шкоди в загальному розмірі 5200000 гривень є завищеною та такою, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Щодо визначення суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 гривень ОСОБА_17 апелянт вказує, що положення п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України не передбачають відшкодування моральної шкоди особі, в даному випадку, племінниці, яка зазнала моральних страждань внаслідок загибелі рідної тітки ОСОБА_15 . Також зауважує, що посилання на пошкодження автомобіля, чим створені незручності для сім`ї внаслідок неможливості його використання, є безпідставними, оскільки компенсація моральної шкоди не направлена на відновлення майнових втрат позивача і не замінює собою відшкодування майнової шкоди, враховуючи, що позивач не пов`язує розмір моральної шкоди із заподіянням в результаті ДТП шкоди її здоров`ю. Таким чином, розмір компенсації моральної шкоди 100000 гривень не відповідає вимогам розумності та справедливості.
Крім цього вважає, що визначення суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000000 гривень ОСОБА_16 , в розмірі 800000 гривень ОСОБА_15 та в розмірі 1500000 гривень ОСОБА_22 обгрунтовані лише проведеною експертизою на підставі методики професора ОСОБА_20 , використання якої припинено, при цьому жодних доказів, які б підтверджували ступінь моральних страждань та зміну звичного способу життя потерпілих, які еквівалентні загальній сумі 4300000 гривень, суду надано не було.
Також зазначає, що обґрунтування відшкодування моральної шкоди в розмірі 800000 гривень ОСОБА_14 є сумнівним, оскільки у останнього відсутні ознаки великого душевного болю, постійного знаходження у пригніченому стані, втрати душевного спокою та зміни в емоційному стані.
Крім цього вказує, що судово-психологічні експертизи відносно встановлення у потерпілих змін в емоційному стані та ступеня моральних страждань проведено через три роки після події, а тому вважає, що висновок є сугубо суб`єктивним з огляду на активний спосіб життя цивільних позивачів та використання методики, яка припинена.

В доповненнях до апеляційної скарги представник ТОВ АГРОТЕК - адвокат ОСОБА_5 ставить аналогічні вимоги та додатково зазначає, що за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у відповідному розмірі, встановленому Законом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, надані цивільними позивачами про звільнення їх від сплати судового збору, з урахуванням вимог ст. 5 Закону України Про судовий збір, а тому останні повинні були сплатити судові збори у відповідних розмірах. За відсутності дотримання вказаних вимог Закону, суд повинен був залишити цивільні позови без руху, а в разі невиконання вимог суду щодо сплати судового збору, позовні заяви підлягали поверненню.

В запереченнях на апеляційну скаргу цивільного відповідача ТОВ Агротек в особі адвоката ОСОБА_5 , цивільний позивач ОСОБА_6 в особі адвоката ОСОБА_7 , вважає необґрунтованими доводи цивільного відповідача та зазначає, що матеріальний стан кожного з солідарних боржників не є підставою для зменшення чи поділу грошових сум, які підлягають стягненню. Вказує, що неправомірність заволодіння ОСОБА_8 автомобілем не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Вважає, що доводи представника ТОВ Агротек з приводу недопустимості висновку судово-психологічної експертизи ОСОБА_6 не є обгрунтованими, оскільки зазначена ним методика при проведенні експертизи не застосовувалася, а були використані інші методики. Також зазначає, що не зазначення у вироку суду посилання на норму, яка визначає застосування солідарної відповідальності боржників не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки не перешкоджало і не могло перешкодити суду ухвали законне та обґрунтоване рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу цивільного відповідача ТОВ Агротек в особі адвоката ОСОБА_5 , представник потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_13 просила залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційну скаргу ТОВ АГРОТЕК - без задоволення.
В обґрунтування вказала, що доводи скаржника ТОВ АГРОТЕК, викладені в апеляційні скарзі, є безпідставними та незаконними.
Так, після настання ДТП, ОСОБА_15 була прооперована та була вимушена проходити тривале лікування, втратила кошти в розмірі 15 000 гривень. Крім цього, у ОСОБА_15 виникли моральні переживання, пов`язані зі станом її здоров`я та смертю рідної сестри, що є прямим причинним наслідком ДТП. Також зазначає, що посилання на те, що судовим експертом було проведено розрахунки за методикою ОСОБА_20 , є безпідставним, оскільки судовим експертом вказана методика не використовувалась. Вказує, що ТОВ АГРОТЕК не надав будь-яких належних доказів, що ОСОБА_8 незаконно заволодів автомобілем Porsсhe 911.
Зазначає, що вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_17 пошкодженням автомобіля Toyota Camry при дорожньо-транспортній пригоді становить 355 514 гривень, а шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Крім цього, ОСОБА_17
в результаті ДТП втратила рідну тітку, що спричиняє їй великі моральні страждання.
Крім цього вказує, ОСОБА_16 внаслідок ДТП була тричі прооперована, а період її реабілітації триває до теперішнього часу, що потребує значних витрат. ОСОБА_16 витратила кошти в розмірі 20000 гривень на лікування. Вказує, що після травмування у ОСОБА_16 виникли моральні переживання, пов`язані зі станом її здоров`я та тривалим лікуванням, що є прямим причинним наслідком ДТП. Також зазначає, що внаслідок ДТП, ОСОБА_16 втратила рідну сестру.
Також зазначає, що після загибелі ОСОБА_19 , в її сина ОСОБА_14 виникли моральні переживання, пов`язані зі смертю матері, що є прямим наслідком ДТП. Останній тривалий час не міг вести повноцінне життя, що призвело до великих моральних страждань та до порушення нормальних життєвих зв`язків.

В апеляційній скарзі цивільний позивач ОСОБА_6 в особі адвоката ОСОБА_7 просить скасувати вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_8 та ТОВ АГРОТЕК і ухвалити новий вирок, яким повністю задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 та стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_8 та ТОВ АГРОТЕК моральну шкоду в розмірі 2 253 420 (два мільйони двісті п`ятдесят три тисячі чотириста двадцять) гривень.
В іншій частині вирок суду просив залишити без змін.
Вказує, що позовні вимоги ОСОБА_6 в розмірі 2253420 гривень ґрунтувались на висновку експерта № 1474/17-23, 323/324,18-23, заперечення на який ані обвинуваченим, ані цивільним відповідачем ТОВ АГРОТЕК не подавалися, а клопотань про проведення повторної експертизи не заявлялося.

В запереченнях на апеляційну скаргу цивільного позивача ОСОБА_6 в особі адвоката ОСОБА_7 , цивільний відповідач ТОВ Агротек в особі адвоката ОСОБА_5 , просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвали в цій частині новий вирок, яким у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
В обґрунтування вказує, що ОСОБА_8 не зможе виконати рішення суду за відсутності коштів і майна, у зв`язку з чим відшкодування моральної шкоди перейде до ТОВ АГРОТЕК, що призведе до банкрутства компанії та звільнення 332 працівників. Зазначає про неправомірність заволодіння ОСОБА_8 транспортним засобом, яким належить ТОВ АГРОТЕК, та відсутність між обвинуваченим та ТОВ АГРОТЕК трудових відносин. Вважає завищеною суму відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 , яка була встановлена за методикою, застосування якої припинено, та яка у зв`язку з цим відповідний експертний висновок є недопустимим доказом. Також зазначила про відсутність посилання у вироку на застосування солідарної відповідальності боржників і не встановлення ступеню вини кожного з них.

Заслухавши учасників кримінального провадження та позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляцій, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

З огляду на те, що встановлені судом фактичні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, доведеність його вини, законність та справедливість за видом і розміром призначеного йому покарання, обгрунтованість звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі акту амністії в апеляційних скаргах не оспорюються, вирок суду у цій частині згідно ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.
Аналізуючи доводи апеляційних скарг про неправильне вирішення судом першої інстанції цивільних позовів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку суду підлягають зазначенню зокрема підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не були виконані належним чином.
Так, оскаржуваним вироком було зокрема задоволено частково цивільні позови потерпілих та стягнуто на їх користь, кожному окремо, солідарно з ОСОБА_8 та ТОВ Агротек, відповідні суми у відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_17 у такому самому порядку стягнуто суму у відшкодування матеріальної шкоди. Таким чином, цивільно-правову відповідальність за заподіяну шкоду було покладено одночасно, у солідарному порядку, як на особу, безпосередньо винну в її заподіянні, так і на власника транспортного засобу, яким її було заподіяно.
Разом із тим, належні та достатні підстави для прийняття такого рішення у мотивувальній частині вироку не наведені, оскільки суд обмежився лише посиланням на окремі положення цивільного законодавства, що регулюють питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди, без наведення аналізу фактичних обставин справи та обґрунтування підстав і порядку застосування матеріального закону у відповідних деліктних правовідносинах.
Так, суд послався на норми ст. 1167 ЦК України, що регулює загальні питання відшкодування моральної шкоди, та ст. 1187 ЦК України, що регулює порядок відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі, тобто навів одночасно дві різних підстави для задоволення позовних вимог. При цьому подальше мотивування своїх висновків судом не наведене і зі змісту вироку неможливо встановити, чи є обидві вказані норми закону підставами для задоволення позову щодо обох цивільних відповідачів, або володільцем джерела підвищеної небезпеки у розумінні ст. 1187 ЦК України було визнано лише одного з них, і кого саме.
Крім того, судом першої інстанції в оскаржуваному вироку не було зазначено конкретну правову підставу виникнення у цивільних відповідачів солідарного обов`язку перед цивільними позивачами, як не наведено і будь-якого мотивування такого висновку. Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у деліктних відносинах вони можуть виникати на підставі ст. 1190 ЦК України у випадку заподіяння шкоди спільними діями декількох осіб. Таким чином, для належного вирішення позовних вимог у цій частині є необхідним встановлення і зазначення у мотивувальній частині вироку як правової підстави для виникнення солідарного обов`язку цивільних відповідачів, так і фактичних обставин, що зумовлюють її застосування у спірних правовідносинах, що судом першої інстанції зроблене не було.
Також, вирішуючи питання про наявність заподіяної цивільним позивачам моральної шкоди та про обсяг її відшкодування, суд першої інстанції обмежився лише загальними міркуваннями з приводу правової природи цього виду шкоди і наведенням правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, без наведення щодо кожного із цивільних позивачів окремо належного і достатнього обґрунтування того, в чому полягає заподіяна йому моральна шкода, якими доказами підтверджується її наявність, з яким міркувань виходив суд, визначаючи розмір її відшкодування. Таким чином, вирок в частині вирішення цивільних позовів належить вважати невмотивованим.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів вважає, що за вищенаведених обставин судом першої інстанції було допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону у розумінні ст. 412 КПК України, та згідно із п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України воно є підставою для скасування оскаржуваного вироку в частині, що стосується вирішення оскаржуваних зазначених вище цивільних позовів.
Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів виходить із того, що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, ч. 2, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції відповідно до процесуального закону позбавлений можливості усунути вищезазначені недоліки, оскільки для цього є необхідним безпосереднє дослідження в межах апеляційного провадження доказів, які стосуються цивільних позовів, про що учасниками апеляційного розгляду клопотання заявлено не було, а суд апеляційної інстанції за правилами ч. 3 ст. 404 КПК України позбавлений можливості їх дослідження за власною ініціативою.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що чинним КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить вихід за межі апеляційних вимог, що може потягнути погіршення становища обвинувачених, а з іншого боку до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, не входять істотні порушення кримінального процесуального закону, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 15, п. 16 ч.1 ст. 7 КПК України, ч. 6 ст. 22 КПК України та ст. 23 КПК України, - колегія суддів, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, оскаржуваний вирок суду скасувати в частині вирішення цивільних позовів та призначити у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

При цьому, колегія суддів, зважає на те, що кожна із осіб, які подали апеляційні скарги, вважає оскаржуваний вирок в частині вирішення цивільних позовів таким, що не може бути залишений без змін, і в цій частині їх позиції належить вважати обґрунтованими.
При новому судовому розгляді в порядку цивільного судочинства необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для провадження, в тому числі перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, надати їм належну оцінку та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги цивільного відповідача ТОВ Агротек в особі адвоката ОСОБА_5 та цивільного позивача ОСОБА_6 в особі адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» про відшкодування моральної шкоди та позову ОСОБА_17 до ОСОБА_8 та ТОВ «АГРОТЕК» про відшкодування майнової шкоди і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В іншій частині вирок суду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4