Справа №586/243/20
Номер провадження №1-кс/590/60/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2020 року Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль Сумської області заяву про самовідвід судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0000143 від 03.06.2019 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №0000143 від 03.06.2019 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
26.03.2020 року суддею ОСОБА_3 було заявлено самовідвід від участі у розгляді вказаного кримінального провадження, який мотивовано тим, що у її провадженні знаходиться кримінальне провадження №0000143 від 03.06.2019 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке надійшло з Середино-Будського відділу Шосткинської місцевої прокуратури Сумської обалсті на підставі ухвали Сумського апеляційного суду від 20.03.2020 року разом з матеріалами клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , які по суті є повним комплектом матеріалів кримінального провадження. З врахуванням того, що судді ОСОБА_3 було розкрито сутність доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, а також того, що наведений факт може перешкодити об`єктивному, всебічному та неупередженому розгляду даної справи і однозначно може сприйматися в суспільстві як чинник, який впливає на винесення суддею незалежного рішення у справі, суддя ОСОБА_3 , керуючись п.4 ч.1 ст.75 КПК України вважала за необхідне заявити самовідвід у вказаній справі, щоб не створити у сторін враження щодо своєї небезсторонності та неупередженості.

Суддя ОСОБА_3 для розгляду заяви про самовідвід не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд заяви про самовідвід без її участі, по суті заявленого відводу надала пояснення в заяві про розгляд заяви про самовідвід без її участі.
Дослідивши заяву про самовідвід, суд приходить до наступних висновків.
Під час розгляду заяви про самовідвід не встановлено обставини, які прямо передбачені ст.75 КПК України, як такі, що виключають участь судді ОСОБА_3 в кримінальному провадженні.
Стаття 6 Європейської конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Практика Європейського суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 1.10.1982 р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р.). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду).
Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше.
Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо.
Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.
Згідно статті 6 Кодексу суддівської етики суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Відповідно до статті 10 даного Кодексу суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.
Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді на підставі з його власних джерел стали відомі докази чи факти , які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Наявність обставин, що виключають участь судді в кримінальному проваджені (стаття 75 КПК) в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «неупередженість». В сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).
Між тим, заявлений самовідвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.
Практика Європейського Суду з прав людини ґрунтується на принципі презумпції неупередженості судді, тобто існує презумпція, що суддя неупереджений, доки не буде доведено зворотнє (справа Хаушальс проти Данії (1989 р.).
За умови відсутності інших обставин, аніж ті, що викладені в заяві про самовідвід, будь-яких сумнівів в упередженості судді ОСОБА_3 не може сформуватись.
За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, оскільки не представлено дійсних, обґрунтованих підстав для наявності висновку, що існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді.
На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статтями 21, 75, 80-81, 371-372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви про самовідвід судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0000143 від 03.06.2019 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,- відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1