Справа № 524/2145/20
Провадження № 1-кс/524/1556/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчук ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Кременчуцуької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника Кременчуцької міської Ради Полтавської області ОСОБА_4 , представника ТОВ «НВП «Укркомцентр» ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання старшого слідчого Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження внесеного 17 березня 2020 року до ЄРДР за № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000043, яке погоджено прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на майно, а саме на об`єкт «9-поверховий житловий будинок; Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, 4», та накладенням заборони ТОВ «НВП «Укркомцентр» виконання будь-яких підготовчих та будівельних робіт, введення в експлуатацію, відчуження, зміну площі та конфігурації, реконструкцію, поділ та об`єднання об`єкту «9-поверховий житловий будинок; Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, 4», розташованого на земельній ділянці площею 707 метрів квадратних (кадастровий номер :08:005:0790).
На обґрунтування клопотання слідчий посилався на необхідність накладення арешту для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, збереження речового доказу, яким визнано житловий будинок, будівництво якого не є закінченим, та який будується з порушенням державних будівельних норм.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, котрий підтримав клопотання, пояснення представників вказаних в ухвалі органу місцевого самоврядування та товариства, які заперечували щодо накладення арешту з посиланням на законність здійснення будівництва, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, а також заперечення представників органу місцевого самоврядування та товариства з доданими до них документами, встановив наступне.
У ч.ч. 1 - 6 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання» і статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки».
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що Кременчуцьким ВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного 17 березня 2020 року до ЄРДР за № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, по факту внесення службовими особами управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області та іншими невстановленими особами недостовірних відомостей в містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за вказаною адресою будівництва.
ТОВ «НВП «Укркомцентр» здійснює будівництво об`єкту «9-поверховий житловий будинок; Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, 4», розташованого на земельній ділянці площею 707 метрів квадратних (кадастровий номер :08:005:0790) на підставі проектно-технічних та будівельно-дозвільних документів на земельній ділянці, що виділена під забудову на підставі договору оренди, які (документи, договір) не визнавалися у судовому порядку або в інший спосіб недійсними.
Крім того, слідчий суддя констатує недоведеність слідчим та прокурором факт будівництва з порушеннями щодо поверховості житлового будинку, оскільки з наявної проектно-будівельної, дозвільної документації та фотографічних знімків постає, що збудовано саме 9-ть поверхів житлового характеру з технічним поверхом.
Слідчий суддя також враховує, що дія припису Департаменту ДАБІ у Полтавській області за № 20 від 24.10.2019 року та рішення цього департаменту за № 84 від 25.10.2019 року про усунення порушень у будівництві та про зупинення дії містобудівних умов та обмеження забудови, були зупинені згідно ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі за № 440/5028/19.
До того ж, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 року у справі за № 440/2708/19 визнано протиправною та скасовано п. 4 наказу Управління ДАБК Кременчуцької міської Ради від 15.07.2019 року за № 15 щодо результатів позапланової перевірки обставин здійснення будівництва зазначеного житлового будинку.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ні органами НП, ні прокуратурою до ЄРДР не були внесені відомості про здійснення незаконного будівництва ТОВ «НВП «Укркомцентр» об`єкту «9-поверховий житловий будинок; Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, 4».
Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що ні слідчим, ні прокурором не доведено необхідність накладення арешту, їх доводи мають лише ознаки припущень, а також, що накладення арешту на будинок, будівництво якого не є закінченим, зупинення будівельних робіт, призведе фактично та юридично до втручання у фінансового-господарську діяльність ТОВ «НВП «Укркомцентр», а також до порушення законних прав та інтересів громади міста Кременчука в особі її міської Ради та її виконавчого органу у вигляді заподіяння шкоди у вигляді неодержаних доходів до бюджету та несплати пайових внесків в розвиток інфраструктури міста, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 167, 170, 171, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження внесеного 17 березня 2020 року до ЄРДР за № 0000043 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: