Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/2075/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , який приймає участь дистанційно, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000509 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.07.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.01.2013 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано.

Постановою від 29.12.2014 року оголошений в розшук, як особа, яка ухиляється від відбування покарання за вироком суду;

з 19.05.2018року відбуває покарання в ДУ "Житомирська виправна колонія №4"

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 26.03.2018 року в період часу з 13 години по 14 годину 30 хвилин, перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 2850 гривень, а саме планшет марки " Samsung Galaxy Tab 3" білого кольору, вартістю 2700 гривень та зарядний пристрій , вартістю 150 гривень.

Діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, вид та вартість майна не оспорює, у вчиненому кається.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суда не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 працездатного віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вчинений злочин, згідно ч.3 ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки даний злочин він вчинив після ухвалення вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.07.2012 року, відбування покарання з випробуванням за яким було скасовано ухвалою цього ж суду 25.01.2013 року, і за яким, на даний час, обвинувачений відбуває покарання, тому остаточне покарання підлягає призначенню за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вищевказаним вироком суду від 6.07.2012 року, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, згідно ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не подавався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.07.2012 року, у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.07.2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: