Справа № 731/129/20
Провадження № 1-кп/731/13/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Варва матеріали кримінального провадження №0000068 від 10 лютого 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Прилуки Чернігівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним із законними умовами поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині забезпечення від порушення правил обігу бойових припасів, які при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства, в порушення вимог нормативно-правових актів України, якими регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і бойових припасів, зокрема Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, маючи умисел на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та реалізуючи останній, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах (час, місце, спосіб) незаконно придбав та переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 патрони в кількості 87 шт., де незаконно зберігав до 09 листопада 2017 року.

09 листопада 2017 року під час проведення обшуку в металевому сейфі, що знаходяться за місцем проживання ОСОБА_5 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено вказані боєприпаси.

Відповідно до висновку експерта від 11 січня 2018 року №19/8-5/195-СЕ/17 надані на дослідження об`єкти, вилучені 09 листопада 2017 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 є:

- 68 патронів, які є боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовими патронами зразка 1943 року, калібру 7,62х39 мм; виготовлені промисловим способом: патрони з маркуванням «270 59» на Луганському патронному заводі; патрони з маркування «711 82» на Клімовському заводі. Патрони призначені для стрільби з автоматів системи Калашникова «АК-47» та іншої зброї відповідного калібру. Вказані патрони до стрільби придатні;

- 19 патронів, які є бойовими проміжними патронами з бронебійно-запалюючою кулею «БЗ» зразка 1943 року, калібру 7,62х39 мм; виготовлені промисловим способом на Тульському патронному заводі. Патрони призначені для стрільби з автоматів системи Калашникова «АК-47» та іншої зброї відповідного калібру. Вказані патрони для стрільби придатні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 13 березня 2020 року підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Сторони угоди погодили покарання: у виді позбавлення волі на строк три роки; звільнення на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки; покладення, відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання та робити, періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, посилаючись на те, що вони узгодили міру покарання та розуміють наслідки укладення зазначеної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у її затвердженні, встановлених п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, немає. Міра покарання, узгоджена сторонами, відповідає санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторонам кримінального провадження роз`яснені положення ст. 394, 473, 474, 476 КПК України, якими передбачено особливості апеляційного оскарження судових рішень на підставі угоди про примирення та загальний порядок розгляду судового провадження на підставі угод.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано; укладення угоди є добровільним, тобто зазначена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. За таких обставин суд приходить до переконання про достатність підстав для її затвердження та винесення вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Судові витрати, які складаються з витрат у розмірі 3 718 гривень, затрачених на проведення ДНДЕКЦ МВС України судово-балістичної експертизи №19/8-5/195-СЕ/17, слід покласти на ОСОБА_5 .

Шкоди, завдана кримінальним правопорушенням, судом не встановлена.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 314, 373-375, 468-469, 472, 474-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2020 року між прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000068 від 10 лютого 2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені судові витрати в сумі 3 718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) гривень.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуіватості потерпілий чи прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1