справа № 174/388/20
провадження 1-кс/174/141/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області, клопотання слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000181, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 20.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.1 ст. 307 ККУкраїни.

22.06.2020 року до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна.
В своєму клопотанні слідчий зазначає, що 11.06.2020 о 19:26 годин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, обіг якого заборонено, та отримання таким способом грошової винагороди, тобто діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, знаходячись поблизу пам`ятника ім. Ю. Гагаріна, розташованого по вул. Гагаріна в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, під час проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, обіг якого заборонено, продав за 80 грн., тобто незаконно збув ОСОБА_7 , який на підставі постанови прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, здійснював оперативну закупку наркотичних засобів, подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору масою 2,0080 г., яка знаходилась в пакеті з полімерного матеріалу з «фіксатором» та згідно висновку експерта №19/104-8/2905 від 13.06.2020 є наркотичним засобом, обіг якого, згідно постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» заборонено - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,8046 г.

Відомості за даним фактом внесеного СВ Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000181 від 20.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

18.06.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

18.06.2020 на підставі ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, проведено обшук в приміщенні кв. АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає підозрюваний ОСОБА_5 , в ході чого виявлено та вилучено два фрагменти паперу на яких нанесені імена, прізвища, та цифри, а також блокнот з написами: номерів телефонів та імен.

18.06.2020 проведено огляд вище вказаних двох фрагментів паперу на яких нанесені імена, прізвища, та цифри, а також блокноту з написами: номери телефонів та імена, що мають підстави вважати що в нотатках записані номери телефонів та імена покупців наркотичних засобів

19.06.2020 відповідно до вимог ст. 98 КПК України вище вказані два фрагменти паперу на яких нанесені імена, прізвища, та цифри, а також блокнот з написами: номерів телефонів та імена визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що вони містять на собі ознаки, сліди кримінального правопорушення та які можуть надати користь для подальшого розслідування.
Клопотання вмотивовано тим, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно доцільно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, а тому слідчий просить накласти арешт на нього. Крім того, в разі не- застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та його можливе подальше використання, позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, оскільки під час проведення обшук приміщення в якому мешкає ОСОБА_5 , вказані в клопотанні записи було вилучено у шафі та у столі, вони містять номери телефонів, імена, прізвища та цифри із позначками грн., тобто вони можуть містити інформацію щодо покупців або продавців наркотичних засобів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що блокнот є тимчасово вилученим майном на підставі положень КПК, оскільки він може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення і може зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення. І в подальшому записи може бути надано для проведення почеркознавчої експертизи.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні віднесли вирішення клопотання на розсуд суду. Захисник пояснив, що їм відомо хто робив ці записи та кому вони належать та зауважив, що проведення експертизи може виявитися неможливим, якщо підозрюваний не надасть згоду на відібрання зразків почерку.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, а також матеріали кримінального провадження, які надані слідчим, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

До клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна були долучені такі матеріали: копія витягу від 20.05.2020 про внесення до ЄРДР відомостейза ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, копія витягу від 20.05.2020 про внесення до ЄРДР відомостейза ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, копія повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України від 18.06.2020, також долучені копії протоколу обшуку і ухвали слідчого судді, на підставі якої проводився обшук.

18.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, № 174/388/20 від 17.06.2020, проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає підозрюваний ОСОБА_5 , обшук проводився в його присутності та присутності двох понятих. Під час обшуку виявлено і вилучено у ОСОБА_5 , у тому числі, два фрагменти паперу на яких нанесені імена, прізвища, та цифри, а також блокнот з написами: номерів телефонів та імен, який опечатано до спецпакету. Зауважень під час проведення обшуку не було, що вбачається із копії протоколу обшуку.

Постановою від 18.06.2020 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів, а саме, блокнота та двох окремих фрагментів паперу з нотатками, в яких зазначені імена та суми, визнано їх в якості речового доказу, оскільки вони мають суттєве значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Копія вказаної постанови долучена до матеріалів клопотання та оголошена в судовому засіданні.
Як передбачено вимогами ст. 94 КПК України, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З урахуванням вказаного, не оцінюючи фактичних обставин справи, ознайомившись зі змістом поданого клопотання та доданими документами, виконавши вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, оглянувши витяг з ЄРДР до якого включено згідно з Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом ГПУ № 139 від 06.04.2016 року інформація про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 307 КК України), слідчий суддя виходить з наступного.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, з огляду на що арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Діючими нормами процесуального законодавства, встановлено порядок проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді. Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В процесі розгляду клопотання встановлено, що вилучені блокнот та два фрагменти паперу з нотатками не входили до переліку, щодо якого прямо надавався дозвіл на відшукання (та сам по собі не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу), а тому є тимчасово вилученим майном.

Подальші дії, із тимчасово вилученим майном, передбачені нормами Глави 16 КПК України. За цими нормами слідчий зобов`язаний (ч. 5 ст. 171 КПК України), звернутись із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно, в іншому випадку зобов`язаний його повернути (ст. 169 КПК України).

Клопотання про арешт майна скеровано слідчим до суду поштою 19.06.2020 року, тобто наступного дня після проведення обшуку, тому слідчий суддя доходить висновку, що передбачені вказаними вище нормами процесуального законодавства строки звернення із клопотанням дотримано.

Отже, відповідно до протоколу обшуку було вилучено два фрагменти паперу на яких нанесені імена, прізвища, та цифри, а також блокнот з написами: номерів телефонів та імен, які в подальшому було визнано речовим доказом. Вказане підтверджується копіями процесуальних документів, які узгоджуються між собою та за їх змістом підтверджують те, що фрагменту паперу та блокнот, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України оскільки в них можливо міститься інформація, що є предметом розслідування в кримінальному провадженні, що може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, вилучене під час обшуку, слідчий також посилається на те, що воно є речовим доказом (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Виходячи із викладеного вище, слідчий суддя доходить висновку про доведення необхідності накладення арешту та про наявність ризиків передбачених ст. 170 КПК України відносно речового доказу та враховуючи обставини вилучення блокноту та окремих фрагментів паперу, внесення відомостей до ЄРДР по ч. 1 ст. 307 КПК України вважає, що його може бути використано, як доказ у кримінальному провадженні (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України), а арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Законодавчої заборони на накладення арешту у даному випадку не встановлено та наявні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які визначені КПК: існування обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка підтверджена показами свідків, зокрема свідка ОСОБА_7 ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому для розгляду поданого клопотання має значення те, що блокнот та два фрагменти паперу з нотатками були вилучені під час проведення обшуку в квартирі де проживає та зареєстрований ОСОБА_5 і він не посилався під час проведення обшуку або під час розгляду клопотання в судовому засіданні на те, що вони належать не йому, а іншій особі. Вони можуть містити інформацію щодо збуту наркотичної речовини, зразки почерку, контактні дані, тому, на думку слідчого судді, можуть бути використані під час досудового розслідування, а накладення на них арешту жодним чином не вплине на майнове становище підозрюваного та не спричинить матеріальних втрат.
З огляду на наведене, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000181 - задовольнити.
Накласти арешт на вилучених два фрагменти паперу на яких нанесені імена, прізвища, та цифри, а також блокнот з написами: номерів телефонів та імен.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1