Провадження № 1кп-200-811-18
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, який розлучений, має неповнолітню дитину, мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Прокурор вважав доцільним продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання на території України. Також існує ризик вчинення впливу з боку обвинуваченого на свідків, які судом не допитані. Проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечував, оскільки ОСОБА_5 є суспільно небезпечною особою, яка вчинила два тяжких кримінальних правопорушення, і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Також заперечував проти клопотання сторони захисту щодо зменшення розміру застави, визначеною судом, оскільки вважає, що застава визначена в межах, передбачених діючим законодавством, і відповідає тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не було подано письмове клопотання відповідно вимог діючого законодавства України. Заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки судова справа тривалий час розглядається судом, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки допитані в суді свідки пояснили, що на них тиск з боку обвинуваченого не чинився. Також, заявив клопотання про зміну розміру застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 буде продовжений, оскільки ОСОБА_5 за весь час перебування під вартою не зміг внести заставу, що свідчить, що розмір застави є непомірним для нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення та продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, які враховувались судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати з наступних підстав. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох тяжких умисних злочинів проти громадського порядку та моральності з застосуванням зброї, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території України і у м.Дніпро, він зареєстрований у Республіці Вірменія, м.Іждеван, що також підтверджує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду. Також враховуючи, що судом не допитані всі свідки сторони обвинувачення, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 впливу на свідків, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може впливати на свідків.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, суд враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, а саме вчинення кримінальних правопорушення у громадському місці з застосуванням зброї, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Матеріали провадження не містять, а стороною захисту не надано, інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений не має будь-якого постійного місця мешкання в м.Дніпро, оскільки останній під час судового розгляду повідомляв суду різні адреси свого проживання в м.Дніпро.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , так як з урахуванням обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суспільної небезпеки даних кримінальних правопорушень, доводи захисту не свідчать про наявність у ОСОБА_5 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду, а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_5 , а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, й є таким, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду.
При цьому, суд також з урахуванням стадії судового провадження не вбачає підстав для зменшення розміру визначеної раніше застави, оскільки з врахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , саме встановлена судом сума, як застава, здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зазначених в ухвалі суду від 02.09.2018 (з урахуванням ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2018).

Посилання сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою та справа тривалий час розглядається судом не може в даний час буди підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників процесу та їх процесуальної поведінки, в тому числі і сторони захисту, а з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх суспільної небезпеки, саме обраний запобіжний захід зможе запобігти встановленим судом ризикам.
Посилання захисту як на підставу, яка обґрунтовує недоцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на рішення ЄСПЛ, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходить з оцінки досліджених конкретних аргументів, прав та свобод людини, а не матеріалів, які характеризують справу або виключно з тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Посилання захисту на те, що прокурором не подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідно ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Також, статтею 331 КПК України не визначено обов`язкової письмової форми даного клопотання. Посилання сторони захисту на рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 про визнання неконституційним положення ч.3 ст.315 КПК України, є надуманими та безпідставними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 визнано неконституційними положення Кримінально-процесуального кодексу України щодо норм, які регулюють питання підготовчого провадження, а по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 судом здійснюється судовий розгляд.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що кримінальне провадження, як вбачається з допиту двох свідків у суді, щодо нього сфабриковано, суд не може розцінювати підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, так як питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів по справі, в тому числі і показам свідків, у розумінні КПК України, суд вирішує у нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення та продовжити застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинення впливу на свідків кримінального провадження, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Керуючись ст.ст.176-178, 180, 182, 183, 194, 331, 370, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та про зміну розміру застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залишити без задоволення.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 травня 2020 року включно, залишивши без змін раніше визначений ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.09.2018 (з урахуванням ухвали від 02.09.2018) розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська