Код суду 233 Справа № 233/1570/20
Вирок
Іменем України
26 травня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 (відеоконференція),
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Костянтинівка Донецької області, українець, громадянин України, з середньо - технічною освітою, не одружений, який офіційно не працює, працездатний, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Відповідно до обвинувального акту від 23 березня 2020 року, під час досудового розслідування встановлено, що 06 березня 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилини, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вони у приміщені кухні вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_5 з ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого вони перемістились до приміщення зали вказаної квартири.
Після того, як конфлікт між ОСОБА_5 з ОСОБА_4 був вичерпаний, в цей же день 06.03.2020 року приблизно о 14 годині 00 хвилини, ОСОБА_5 повернувся до приміщення кухні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де останній побачив на столі мобільний телефон марки Motorola модель RAZR V3 (imei 1- НОМЕР_1 ) з флеш-картою Micro SD об`ємом 2 Gb. В цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки Motorola модель RAZR V3 (imei 1- НОМЕР_1 ) з флеш-картою Micro SD об`ємом 2 Gb. Скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебував у приміщені зали, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі столу у приміщені кухні квартири викрав мобільний телефон марки Motorola модель RAZR V3 (imei 1- НОМЕР_1 ) вартістю 226,67 гривень, з флеш-картою Micro SD об`ємом 2 Gb вартістю 48,33 гривень, та сім-картою мобільного оператору «Водафон», який для потерпілого матеріальної цінності не становить, тим самим заподіявши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 275 гривень 00 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185КК України, як дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
21 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України, відповідно до якої: сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Крім того, за вимогами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою винуватість та відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду у повному обсязі.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та між ним та потерпілим укладена угода про примирення, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
До того суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та під час судового засідання з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і прокурором в судовому засіданні, підтримані умови угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 21 березня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову - не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого.
Під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались та суд не знаходить підстав для їх застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про примирення від 21 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 52 копійки.
Речовий доказ: мобільний телефон марки Motorola модель RAZR V3 (imei 1- НОМЕР_1 ) з флеш-картою Micro SD об`ємом 2 Gb та сім-картою мобільного оператору «Водафон», які відповідно до розписки знаходяться у потерпілого ОСОБА_4 залишити останньому за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1