Справа № 944/2292/20
Провадження №1-кс/944/232/20
14.05.2020 рокум.Яворів
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала, з підстав наведених вище, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, додатково зазначила, що слідчим не було допитано ОСОБА_5 , яка причетна до кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення скарги, зазначив, що в процесі досудового розслідування були допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , проте допитано не було ОСОБА_5 , оскільки вона перебувала за межами України та неповнолітнього свідка внука ОСОБА_6 . Окрім того, в матеріалах іншого кримінального провадження за фактом звернення ОСОБА_6 є відеозапис, який здійнював неповнолітній свідок, де чітко можна побачити, що саме ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а її донька ОСОБА_7 підбурювала конфлікт.
Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Копія постанови від 17.03.2020 отримана скаржником 28.04.2020, відтак слід поновити строк для подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Відтак, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає таким, що прийнято без всебічного і повного з`ясування обставин.
Оскаржувана постанова слідчого базується на поясненнях потерпілої ОСОБА_3 , її дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в той же час слідчим не допитано в якості свідка ОСОБА_5 , на яку чітко вказує у письмовій заяві ОСОБА_3 , як на особу причетну до кримінального правопорушення; не було проведено слідчого експерименту у зв`язку з різними показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; не було проведено одночасний допит свідків з метою усунення розбіжностей у їх показах, що може мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні; не долучено до матеріалів кримінального провадження та не надано оцінку відеозапису конфлікту, який було знято на телефон неповнолітнім свідком та на який слідчий посилався у судовому засіданні як на заперечення щодо задоволення скарги.
Разом з тим, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 192/2019 при судово-медичному огляді ОСОБА_3 , 1952 року народження, будь-яких об`єктивних ознак ушкоджень в ділянці правої руки і лівої кисті не виявлено. Якщо ОСОБА_3 був спричинений травматичний вплив, який в даному випадку не залишив після себе ушкоджень, тому такий вплив може належати до насильницької дії, яка завдала фізичного болю.
Слідчий ОСОБА_4 мотивував постанову про закриття кримінального провадження тим, що в ході досудового розслідування не встановлено свідків та очевидців конфлікту, а також те, що в потерпілої ОСОБА_3 будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень не виявлено, тому в даному випадку відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Статтею 126 КК України, передбачена відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Однак, зазначена обставина не була розглянута слідчим та не вирішено питання про можливість або неможливість перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 126 КК України.
Таким чином, з огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, які встановлені в ході досудового розслідування, та які стали підставою для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження від 17.03.2020, є суперечливими, при проведенні досудового слідства слідчий неповно встановив всі обставини кримінального правопорушення та передчасно і необґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження, ним не вичерпано всі можливості здобуття доказів вчинення кримінального правопорушення, неповно досліджено та не надано належної правової оцінки всім доказам у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим необґрунтовано закрито кримінальне провадження, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною і підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в частині вимог скарги щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого ОСОБА_4 щодо невчасного повідомлення заявника про закриття кримінального провадження, притягнення до відповідальності, визнання протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 щодо не проведення слідчих дій, слід відмовити, оскільки вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги визначається ч. 2 ст. 307 КПК України, до якого не входить визначення бездіяльності протиправною, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 9, 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 20.11.2019 року - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 17.03.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001069 від 20.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В решті скаргу залишити без задоволення.
Матеріали кримінального провадження №0001069 від 20.11.2019 року направити в Яворівський ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала остаточна в силу ст. 309 КПК України та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1