ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
судді Житомирського апеляційного суду ОСОБА_1 стосовно
ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі № 275/1130/18
за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.09.2019 року, якою заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернуто заявнику без зміни.
Не поділяючи точку зору більшості колегії суддів, вважаю за необхідне вказати наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що в червні 2019 року до Коростишівського районного суду Житомирської області, в порядку ст.34 КПК України, надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку апеляційного суду Житомирської області від 14.04.2009 року у кримінальній справі по обвинуваченню останнього у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 4, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої зазначено, що під час розгляду справи судом не було звернуто увагу на те, що докази, які покладено в основу обвинувального вироку, були сфабриковані посадовими особами органів міліції, які проводили досудове слідство, експертом, а також особами, яких було допитано в якості свідків. ОСОБА_2 зазначив, що вину свою у вбивстві гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 не визнавав та не визнає. В якості нововиявлених обставин посилається на висновки судово-медичних експертиз та показання свідків, допитаних в ході досудового слідства та під час розгляду справи у суді, які ставить під сумнів, вважає їх такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 13.06.2019 року вказану заяву ОСОБА_2 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків 15 днів.
Враховуючи, що вимоги ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 13.06.2019 року про залишення без руху заяви ОСОБА_2 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами засудженим не виконано, будь-яких заяв від останнього на виконання зазначеної вище ухвали на адресу суду не надходило, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.09.2019 року заяву ОСОБА_2 повернуто останньому.
Дійсно, згідно положень ч.3 ст.464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3 ст.429 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Разом з тим, статтею 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Наведена норма закону закріплена у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також, рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» констатовано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тим, що внаслідок відмови національних судів вирішити справу заявників за їхнім позовом, зокрема, до державної податкової інспекції заявники були позбавлені права на доступ до суду.
Вважаю, що залишаючи заяву ОСОБА_2 без руху, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що заявником не зазначено ні конкретних обставин, що могли вплинути на судове рішення, проте не були і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, ні жодних обґрунтувань, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Проте, в заяві ОСОБА_2 , відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 462 КПК України (у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду) зазначено обставини, які на його думку, не були відомі суду та могли вплинути на судове рішення. При цьому слід враховувати, що ОСОБА_2 засуджений до довічного позбавлення волі і складав заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами самостійно, без допомоги кваліфікованого адвоката.
Разом з тим, суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_2 без руху, вдався до оцінки зазначених в заяві ОСОБА_2 обставин ( чи є вони нововиявленими чи ні), що не припустимо на даній стадії провадження. Наслідком чого, стало постановлення судом ухвали про повернення заяви ОСОБА_2 та обмеження останнього у доступі до правосуддя.
Підсумовуючи наведене, я не погоджуюся з думкою більшості колегії суддів і вважаю, що обмеження у праві на перегляд справи судом громадян, які оскаржують судове рішення, суперечить засадам кримінального провадження, конституційним нормам та гарантіям пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_1