ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 618/338/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/3202/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 12 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10 09 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворічна, Дворічанського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, працюючого в АК «Харківобленерго» Дворічанського РЕМ на посаді електромонтера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Визначено, що термін відбуття покарання слід обчислювати з 10 09 2019 року, з моменту взяття під варту.

Зараховано в строк відбуття покарання знаходження ОСОБА_7 під вартою з 12 03 2015 року по 08 06 2015 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судово-експертних досліджень на загальну суму 17 975,56 грн.

Як встановлено у вироку, 12 03 2015 року близько 19 год. 05 хв., в дворі домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та сином дружини від першого шлюбу ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, з яким вони спільно проживали, на побутовому ґрунті, у зв`язку із неналежним виконанням останнім господарських робіт, виникла сварка, яка потім переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_10 , взявшись руками за ствол вищевказаної мисливської двоствольної гладкоствольної рушниці (ТОЗ-Б) 16-го калібру, яка знаходилась при ньому, наніс прикладом один удар ОСОБА_7 у ліву частину обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів у центрі лівої щоки з переходом на проекцію лівої гілки нижньої щелепи, травматичного набряку м`яких тканин в навколоочній області лівого ока з наявністю на його фоні крововиливу, та крововиливу на всьому протязі лівої вушної раковини, які згідно висновку судово-медичної експертизи №102-КП/15 від 13 03 2015 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обурившись вказаним вчинком, ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на вбивство ОСОБА_10 , скориставшись станом алкогольного сп`яніння останнього, вихопив у ОСОБА_10 з рук рушницю, після чого, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , шляхом натискання на спусковий гачок здійснив один постріл з рушниці в область грудної клітини ОСОБА_10 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84-КПт/15 від 09 04 2015 року спричинені наступні тілесні ушкодження:

-вогнепальне, дотичне, дробове поранення долонної поверхні лівої кисті з переходом на область лівого променезап`ястного суглобу;

-вогнепальне дробове сліпе проникаюче поранення передньої-правої половини грудної клітини та живота праворуч з пошкодженням правих ребер, правої легені, правої долі печінки, що супроводжувалось масивною внутрішньою кровотечею, що викликала геморагічний шок.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер. Причиною смерті ОСОБА_10 стало вогнепальне дробове сліпе проникаюче поранення передньо-правої половини ребер, правої легені, правої долі печінки, що супроводжувалось масивною внутрішньою кровотечею, що викликала геморагічний шок.

Переконавшись в тому, що ОСОБА_10 мертвий, ОСОБА_7 , бажаючи приховати факт вчинення умисного злочину, пошкодив рушницю та викинув її на сіновал.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншої людини.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений, його захисник, а також потерпіла, подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого просив оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Такі вимоги мотивував тим, що висновки суду, викладені у вироку, суперечать висновку судово-медичної експертизи №110-КП/16 від 09 03 2016 року, зокрема, зазначено, що ОСОБА_10 наніс прикладом рушниці один удар ОСОБА_7 , при тому, що у висновку зазначеної експертизи вказано, що останньому було нанесено не менше трьох ударів. Крім того вказав, що висновок про те, що ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на вбивство ОСОБА_10 , скориставшись станом алкогольного сп`яніння останнього, вихопив у нього з рук рушницю, після чого, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання наслідків у виді смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , шляхом натискання на спусковий гачок, здійснив один постріл з рушниці в область грудної клітини потерпілого, - суперечить доказам зібраним у справі, з яких вбачається, що ОСОБА_7 після отримання удару прикладом рушниці по голові, впав, втративши свідомість, оскільки не пам`ятає про отримання ще декількох ударів прикладом рушниці в область голови. Зазначив, що не має належного підтвердження доказами твердження суду, що ОСОБА_7 вихопив рушницю у ОСОБА_10 , ніхто із свідків не може цього підтвердити. Також вказав, що механізм пошкодження рушниці «зверху вниз, зліва-праворуч» збігається з зазначеним напрямком пострілу, з чого можна зробити висновок, що постріл і пошкодження рушниці відбулося одночасно, а тому неможливо зробити безспірний висновок про умисні дії ОСОБА_7 , направлені на позбавлення життя ОСОБА_10 .

Вимоги та доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 , співпадають із зазначеними в апеляційній скарзі захисника. Разом з тим, вона додала, що суд необ`єктивно посилається на неприязні відносини між потерпілим та обвинуваченим, оскільки останній виховував ОСОБА_10 як свого рідного сина з семирічного віку.

Обвинувачений в поданій ним апеляційній скарзі зазначив, що своєї вини у інкримінованому йому злочині не визнає, з пред`явленим йому обвинуваченням та фактами, які були оголошені в судовому засіданні під час розгляду справи, він не згоден, у зв`язку з чим, на його думку, оскаржуваний вирок є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, винесеним з істотним порушенням вимог процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того, не погодившись із вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки обвинувачений скоїв злочин проти життя та здоров`я особи, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений, його захисник, а також потерпіла підтримали вимоги поданих ними скарг, просили задовольнити їхні вимоги у повному обсязі, заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора.

Прокурор просив залишити апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника та потерпілої без задоволення, а його апеляційну скаргу - задовольнити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, потерпілої, прокурора, їхню думку щодо апеляційних скарг опонентів, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення у якому його визнано винним, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка, поміж іншим, пояснила, що у її сина ОСОБА_10 важкий характер, іноді він випивав, після чого ставав агресивним. Дуже напружених стосунків між сином та її чоловіком ОСОБА_7 не було, вона намагалася з ними розмовляти, мирила їх, а сварились вони із-за господарства. Чоловік відносився до ОСОБА_12 як до рідного сина і виховував його як рідного сина. ОСОБА_7 часто казав, що зробимо так як ОСОБА_13 каже, щоб не було скандалу;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який поміж іншим зазначив, що в той день вони разом з ОСОБА_10 повернулися з полювання, були в стані алкогольного сп`яніння, заряджена рушниця висіла у останнього на плечі. Після повернення, у дворі, ОСОБА_10 не розряджав рушницю, пішов відносити її в хату, а він, свідок, зупинився біля господарської будівлі справити фізіологічні потреби. Чув, як вітчим ОСОБА_12 казав: «Навіщо ти «перегон» віддав поросятам?». Тоді він вирішив пройти далі, дійшов до кута сараю, хвилини через 3 почув глухий звук «бах», і направився до ОСОБА_12 . Стояв на задньому дворі і свідком не був, коли стався хлопок. Це не був постріл, це був якийсь глухий хлопок - як батогом ударили. Пішов до ОСОБА_12 і побачив його на бік «скрученого», а на руці у вітчима ОСОБА_7 висить рушниця. ОСОБА_13 стояв в 2-3 кроках від вітчима, навпроти один до одного. Біля столика металевого стояв вітчим і на руці, на ремені, в нього висіла рушниця з двох частин. Рушниця була переламана. Не звернув уваги, були будь-які уламки від рушниці на землі чи ні. Потім ОСОБА_13 розвернувся і побіг до хвіртки. Обвинувачений ОСОБА_7 не знав, що ще хтось є на подвір`ї. Вказав, що вітчим тихенько тоді казав ОСОБА_12 за перегон - сварки і бійки свідок не чув, також до хлопка не бачив і вітчима ОСОБА_12 . Зазначив, що побачивши, що останній вибіг на двір і впав на бік, він побіг до сусідів, постукав, ніхто не вийшов і повернувся до ОСОБА_12 . Коли повернувся, вітчима біля ОСОБА_12 не було, але він уже затягнув ОСОБА_12 у двір. ОСОБА_7 прийшов, коли прийшла сусідка і сказав свідку, щоб йшов до себе додому. Вказав, що не бачив, чи були тілесні ушкодження на вітчимі. ОСОБА_15 добре товаришував зі своїм рідним батьком, а з вітчимом ОСОБА_7 сварився. І коли вони сварилися, то ОСОБА_15 приходив до нього, оскільки він поважав його і за віком був старше. Вітчима ОСОБА_7 він не поважав. Коли ОСОБА_13 вживав спиртні напої, ставав агресивним;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка поміж іншим пояснила, що вона доводиться сестрою ОСОБА_17 . Очевидцем події не була, зі слів сусідки дізналася, що ОСОБА_10 зробив постріл та тепер мертвий, а ОСОБА_7 живий, прибіг побитий, в крові, щоб викликати швидку допомогу. Характеризуючи особу ОСОБА_10 пояснила, що після розлучення він став знервований та почав зловживати спиртними напоями, заперечувати йому було неможливо, в нього були сильні емоції, тверезий вів себе нормально;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , за участю якого, у складі слідчо-оперативної групи, проводився огляд місця події;

- висновком судово-медичної експертизи за № 102-КП/15 від 13 03 2015 року по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та роз`ясненнях експерта ОСОБА_19 , наданих в судовому засіданні;

- висновком судово-балістичної експертизи № 3364/3365/3366 від 15 05 2015 року та роз`ясненнях, наданих у режимі відеоконференції провідного наукового співробітника Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_20 (т.1 а.кр.пр.194-216);

- даними інспектора Куп`янського МВ ГУМВСУ в Харківській області, зареєстрованих 12 03 2015 року №246/1645 в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дворічанського СВМ, Куп`янського МВ;

- даними протоколу огляду місця події від 12 03 2015 року, схемі та ілюстрованому матеріалі до протоколу;
протоколом проведення слідчого експерименту від 13 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.52-56);

- схемою до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 13 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.57);

- довідкою ХОБСМЕ м. Куп`янськ щодо причин смерті ОСОБА_10 (т.1 а. кр.пр.58);

- даними протоколу огляду трупа ОСОБА_21 в приміщенні ХОБСМЕ м. Куп`янськ, від 13 03 2015 року;

- даними з протоколу огляду від 13 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.62);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 31 03 2015 року, а також відеозапису його проведення (т.1 а.кр.пр.92-98);
- даними протоколу одночасного допису осіб, а саме обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_14 (т.1 а.кр.пр.112-118);

- даними протоколу огляду предметів від 14 03 2015 року, під час якого були оглянуті речі, вилучені під час огляду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.129-130);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 14 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.131);

- результатами судово-медичної експертизи № 84-КПт /15 від 13 03 2015 року на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 (т.1 а.кр.пр.136-140);

- висновком судово-медичного експерта за № 108МК/84-КПт/15 від 23 03 2015 року ( т.1 а.кр.пр.141-142);

- висновком судово-медичної експертизи за № 102-КП/15 від 13 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.148-149);

- даними з постанови про відібрання біологічних зразків та протоколу від 13 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.158,160);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №43 від 17 04 2015 року (т.1 а.кр.пр.166-177);

- даними з постанови відібрання біологічних зразків та протоколу від 16 03 2015 року про відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_7 для проведення судової-імунологічної експертизи (т.1 а.кр.пр.180,182);

- висновком судово-медичної експертизи №709-И/15 від 19 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.187);

- висновком судово-медичної цитологічної ХОБСМЕ №324-Ц/15 від 06 04 2015 року (т.1 а.кр.пр.241- 251);

- висновком судово-медичної експертизи №113-МК/15 від 25 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.259- 264);

- висновком судово-медичної експертизи №114-МК/15 від 25 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.265-269);

- висновком судово-медичної експертизи №130-КП/15 від 09 04 2015 року на підставі даних судово-медичної експертизи по матеріалам справи по факту смерті ОСОБА_10 (а.кр.пр.284-286);

- висновком судової експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу за №3813 від 28 04 2015 року (т.1 а.кр.пр.293-294);

- висновком судової дактилоскопічної експертизи за №87 від 13 03 2015 року ( т.1 а.кр.пр.313-318);

- даними картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від медсестри приймального відділення ЦРЛ Орлової, зареєстрованої в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 1658 від 13 03 2015 року (т.1 а.кр.пр.338);

- довідкою управління громадської безпеки ГУМВС України в Харківській області від 25 05 2015року за №46/1225 (т.1 а.кр.пр.339);

- висновком судово-медичної експертизи за №110-КП/16 від 09 03 2016 року по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.2 а.с.195-197);
- висновком комісійної судово-медичної експертизи за №489/4708-КЕ/2016 від 16 11 2016 року, проведеної на підставі даних судово-медичних, медико-криміналістичних та балістичної експертизи за матеріалами кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_10 (т.2 а.с.220 -243);

- висновком судово-психіатричної експертизи №349 від 15 04 2015 року (т.1 а.кр.пр.276-278).

Висновки вказаних експертиз науково обґрунтовані і не викликають сумніву у суду.

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази й дав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

В своїй апеляційній скарзі потерпіла стверджує, що між потерпілим та обвинуваченим не було неприязних відноси, останній виховував ОСОБА_10 як рідного сина. Однак, такі доводи спростовуються показаннями обвинуваченого та свідків, наданих у судовому засіданні суду першої інстанції.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснював, що раніше він з ОСОБА_12 сварились, у них в поглядах були розбіжності, щодо технічних питань, не заперечував, що між ним та потерпілим ОСОБА_10 12 03 2015 року був конфлікт, обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння ставав агресивним. Також підтвердив, що 12 03 2015 року ОСОБА_10 наніс йому удар прикладом рушниці.

Свідок ОСОБА_14 , характеризуючи взаємовідносини між обвинуваченим та потерпілим, пояснив, що ОСОБА_10 добре товаришував зі своїм рідним батьком, а з вітчимом ОСОБА_7 сварився. І коли вони сварилися, то ОСОБА_10 приходив до нього, оскільки він поважав його і за віком був старше. Вітчима ОСОБА_7 він не поважав. Коли ОСОБА_13 вживав спиртні напої, становився агресивним.

Свідок ОСОБА_16 пояснювала, що після розлучення, ОСОБА_10 був знервований, почав зловживати спиртними напоями, заперечувати йому було неможливо, в нього були сильні емоції. Тверезий вів себе нормально та між ним з вітчимом ОСОБА_7 були відносини, як батька з сином. Щодо бійок між ними до події, не знає. Фізично сильніший був ОСОБА_13 .

Сама потерпіла ОСОБА_11 пояснювала, що коли ОСОБА_13 випивав, вони старалися йти з дому, оскільки в нього тяжкий характер. Коли був випивший, то був агресивний. Син вищий від чоловіка на голову, сильніший, був спортсменом.

Отже, зважаючи на наведене, доводи потерпілої щодо відсутності конфліктних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг обвинуваченого, його захисника та потерпілої щодо відсутності у ОСОБА_7 умислу на вбивство ОСОБА_10 та з приводу того, що він не вчиняв жодних дій, направлених на позбавлення життя останнього, оскільки, як пояснив обвинувачений, в ході сварки між ним ОСОБА_10 , останній розвернув рушницю, тримаючи її обома руками за ствол, та вдарив його прикладом, у зв`язку з чим відбулось пошкодження рушниці при отриманні ним удару прикладом об обличчя і здійснення у такий спосіб пострілу з неї, рушницю в момент пострілу він не брав до рук, спусковий гачок не натискав, колегія суддів приходить до наступного.

В своїх апеляційних скаргах потерпіла та захисник обвинуваченого вірно вказують на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи №110-КП/16 від 09 03 2016 року ОСОБА_22 наніс прикладом рушниці ОСОБА_7 не менше трьох ударів в обличчя, а у вироку суду зазначено, що ОСОБА_22 наніс лише один удар.
Однак, такі розбіжності не спростовують висновків суду щодо вчинення дій ОСОБА_7 , направлених на вбивство ОСОБА_10 , який скориставшись станом алкогольного сп`яніння останнього, вихопив у нього з рук рушницю, після чого, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , шляхом натискання на спусковий гачок здійснив один постріл з рушниці в область грудної клітини ОСОБА_10 .

Колегія суддів погоджується з оцінкою даною судом першої інстанції показанням обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на вбивство і що ним не вчинялось ніяких дій, щодо позбавлення життя ОСОБА_10 та пошкодження ним рушниці, пояснюючи тим, що ОСОБА_10 в ході сварки розвернув рушницю, тримаючи її обома руками за ствол, вдарив його прикладом, у зв`язку з чим відбулось пошкодження рушниці при отриманні ним удару прикладом об обличчя і здійснення у такий спосіб пострілу з неї, рушницю в момент пострілу він не брав до рук, спусковий гачок не натискав, та у нього на одній із рук на ремені розламана рушниця не висіла, а тому вважає вищевказані доводи апеляційних скарг обвинуваченого, його захисника та потерпілої необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційних скаргах захисника та потерпілої на те, що ОСОБА_7 після отримання удару прикладом рушниці по голові, впав, втративши свідомість, оскільки не пам`ятає про отримання ще декількох ударів прикладом рушниці в область голови, суперечать поясненням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , наданим в судовому засіданні районного суду. Так, в своїх показаннях, поміж іншим, обвинувачений зазначав, що після нанесення йому удару рушницею, він впав на правий бік на ганок, коли падав, то бачив як падає розламана рушниця приклад відламався. Також обвинувачений вказував, що під час того як ОСОБА_10 направляв на нього рушницю, ОСОБА_14 він не бачив поруч. Тільки коли він упав на ганок, ОСОБА_23 пробіг мимо нього за ОСОБА_12 .

Показання обвинуваченого в цій частині суд першої інстанції правильно визнав такими, що не відповідають дійсності, оскільки не узгоджуються з іншими доказами у справі, а направлені лише на уникнення відповідальності за скоєне тобто є способом захисту обвинуваченого. Колегія суддів погоджується з такою оцінкою суду першої інстанції та вважає необґрунтованими і вищевказані доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого та потерпілого.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що ОСОБА_7 не вихоплював у ОСОБА_10 з рук рушницю, а рушниця знаходилась під час пострілу в руках останнього та при нанесенні по обличчю ОСОБА_7 прикладом рушниці ударів, вона пошкодилася розламалася на двоє, та відбувся постріл, а також на те, що механізм пошкодження рушниці «зверху вниз, зліва-праворуч» збігається з зазначеним напрямком пострілу, з чого можна зробити висновок, що постріл і пошкодження рушниці відбулося одночасно, а тому неможливо зробити безспірний висновок про умисні дії ОСОБА_7 , направлені на позбавлення життя ОСОБА_10 , - не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 102-КП/15 від 13 03 2015 року по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та роз`яснень експерта ОСОБА_19 , наданих в судовому засіданні, з огляду на характер пошкоджень рушниці і тих тілесних ушкоджень, які виявлені у обвинуваченого, механізм пошкодження рушниці, описаний обвинуваченим,- малоймовірний.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 364/3365/3366 від 15 05 2015 року та роз`яснень провідного наукового співробітника Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_20 , рушниця була розламана на декілька частин, не тільки її дерев`яна частина прикладу, а й металева. Також був пошкоджений спусковий механізм рушниці. При дослідженні частин цієї рушниці було встановлено, що правий замок був в працездатному стані, а лівий був пошкоджений в неробочому стані. Щоб зробити постріл, необхідно звести курок і після цього натиснути на спусковий гачок. Курки зводяться тільки вручну, тобто не автоматично. Щоб привести в дію рушницю, необхідно вкласти патрон в патронник, закрити, потім звести курок та натиснути на спусковий гачок і щоб зарядити потрібно декілька секунд. При способі і механізмі, на який в своїх показаннях вказує обвинувачений ОСОБА_7 рушниця сама не могла вистрілити, тільки при натисканні на її спусковий гачок. За матеріалами справи рановий канал розташований не в горизонтальному положенні, а під кутом. Не могла зламатися рушниця від удару по обличчю. Такі пошкодження рушниці характерні, коли рушниця бралася за стовбур, і наносився удар рушницею об поверхню тупого твердого предмета, на що вказують фрагменти рушниці, які були надані йому для дослідження, тобто пошкодження сталося в момент удару рушницею. І ті пошкодження, які виявлені на рушниці, кажуть про умисний спосіб її руйнування. А за тих обставин, про які було заявлено обвинуваченим, пошкодження рушниці не могли статися. Механізм пошкодження рушниці міг бути від одного сильного удару або декількох ударів об щільну поверхню. Скільки ударів було, встановити не представляється можливим. Характеристика металу - це сталь, приклад - це деревина. В експертизі вказувався матеріал на щільність, твердість. За його участю проводився слідчий експеримент в м. Харкові, було відтворення події.

З висновку судово-медичної експертизи №84-КПт/15 від 13 03 2015 року на підставі даних лабораторного дослідження, експерт, поміж іншим, дійшов висновку, що враховуючи характер та локалізацію виявленого дотично-дробового поранення поверхні долоні лівої кисті з переходом на область лівого променезап`ясткового суглобу, вистріл здійснювався з вогнепальної зброї, патрон якого був заряджений дробовим зарядом з відстані не більше 1-2 метрів. Крім того, експерт дійшов висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 внаслідок поранення вогнепальною зброєю, не могли бути спричинені власною рукою потерпілого.

У висновку судово-балістичної експертизи № 3364/3365/3366 від 15 05 2015 року, поміж іншого, визначено, що до пошкодження надана мисливська двоствольна гладкоствольна рушниця була придатна для здійснення пострілів, а її обидва ударно-спускових механізми знаходилися у працездатному стані. Вказано, що пошкодження елементів конструкції наданої на дослідження не могли бути спричинені у результаті нанесення удару (ударів) по голові біологічного об`єкта.

Крім того, з метою конкретизації та перевірки обставин події, механізму пошкодження рушниці і пострілу з неї, була проведена комісійна судово-медичною експертизою № 489/4708-КЕ/2016 від 16 11 2016 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження на голові, встановлених у ході судово-медичної експертизи (висновок експерта №102-КП/15 від 13 03 2015 року), які були утворені від ударної дії тупих твердих предметів, якими могли бути і різні частини прикладу гладкоствольної двоствольної мисливської рушниці моделі «Б» (ТОЗ-Б) 16-го калібру № НОМЕР_1 . Однак, при отриманні таких тілесних ушкоджень, за умов нанесення ударів ОСОБА_7 , руйнування вказаної рушниці (руйнування приклада в області шийки, залишкові пластичні деформації лівого спускового гачка, запобіжної спускової скоби та нижньої личини), у якому вигляді вона була надана на дослідження, відбутися не могло. І здійснити постріл з правого ствола (передній спусковий гачок) мисливської двоствольної гладкоствольної рушниці моделі «Б» (ТОЗ-Б) 16-го калібру, без натискання на спусковий гачок (при нанесені удару прикладом по обличчю, при цьому тримаючись за стволи рушниці, в разі наявності зведених курків або без таких), неможливо та замок лівого ствола знаходиться у справному працездатному стані, що, при умові справного спускового механізму, не дає можливості здійснити постріл без натискання на задній спусковий гачок. Також експерт зазначив, що враховуючі характер та локалізацію пошкоджень гладкоствольної двоствольної мисливської рушниці з предметом, з яким контактувала дана рушниця під час руйнування прикладу та деформації деталей спускового механізму, міг бути об`єкт, щільність якого сумірна з щільністю матеріалу приклада.

Крім того, відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №43 від 17 04 2015 року на наданих на дослідження змивах з частин рушниці виявлені клітини з ядрами. В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразка слини ОСОБА_7 та клітин з ядрами, виявлених в змивах зі спускового гачку, розташованого з правого боку рушниці, з бойків лівого і правого стволів рушниці, з важелю запирання каналів стволу рушниці, які збігаються між собою та генетичними ознаками ( ДНК - профілем) зразка слини ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, наведені висновки експертиз беззаперечно підтверджують, що рушниця була зламана навмисне, після здійснення вистрілу ОСОБА_7 , а не під час удару ОСОБА_10 прикладом рушниці по обличчю ОСОБА_7 , як це стверджує сам обвинувачений, а також його захисник та потерпіла у апеляційних скаргах.

Сукупність досліджених та перевірених судом доказів підтверджує, що характер дій ОСОБА_7 правильно розтлумачений судом, що свідчить про скоєння ним умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині. Настання смерті ОСОБА_10 є в безпосередньому причинному зв`язку із протиправними діями ОСОБА_7 .

Поряд з цим дії обвинуваченого, який після здійснення пострілу, бажаючи приховати факт вчинення умисного злочину, пошкодив рушницю та викинув її на сіновал, тільки підтверджують вищенаведені висновки суду.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено, а стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б ставили під сумнів висновки експертиз та показання свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою та іншими доказами та у сукупності беззаперечно доводять, що саме ОСОБА_7 , було скоєно інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Щодо незгоди прокурора з призначеним ОСОБА_7 покаранням, колегія суддів зазначає наступне.

Мотивуючи своє рішення при призначення покарання, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, його наслідки смерть потерпілого, дані про особу винного, який за місцем мешкання зарекомендував з задовільної сторони, користується повагою серед односельців та трудового колективу, одружений, за місцем роботи відповідно до представленої характеристики характеризується позитивно, працює в АК «Харківобленерго» Дворічанського РЕМ на посаді електромонтера, за час трудової діяльності зарекомендував як дисциплінований робітник та технічно грамотний працівник, відповідальний до своїх обов`язків, з 2014 року за високі показники трудової діяльності відзначений на дошці пошани, був нагороджений грамотами від голови правління АК «Харківобленерго» та голови Дворічанської РДА, має спокійний характер та користується авторитетом в колективі, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до положень ст.67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом першої інстанції враховано думку потерпілої, яка просила не застосовувати суворе покарання, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, а також враховано поведінку потерпілого ОСОБА_10 , яка передувала події та виражалася у агресивному ставленні до обвинуваченого, завданні йому тілесних ушкоджень.

Отже, з урахуванням даних, наведених вище покарання, призначене судом першої на переконання колегії суддів, є співрозмірним протиправному діянню ОСОБА_7 , необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважитися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає відхиленню.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взято останнього під варту із зала суду та постановлено, що термін відбуття покарання слід обчислювати з 10 09 2019 року.

Злочин, за який засуджено ОСОБА_7 , було скоєно ним 12 03 2015 року.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 08 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, якщо особа вчинила злочин в період до 23 12 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 09 2019 року по 12 12 2019 року, включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, вирок суду законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування або зміни з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10 09 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, - залишити без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 11 2015 року зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 09 2019 року по 12 12 2019 року, включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3