печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
25.06.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001524.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001524 від 17.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, досліджуються обставини можливого протиправного заволодіння шахрайським шляхом, об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: м. Київ, вул. Івану Кудрі, 5 та за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 9а.

Встановлено, що службові особи ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О Патона» (код ЄДРПОУ 05417733), діючи спільно із службовими особами ТОВ «Промислово-технологічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), ТОВ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), ТОВ «Транснаціональна виробничо-фінансова група «Інтерагротек» () (ТОВ «НТК зварювального обладнання та технологій»), ТОВ «ВП «Інтерагротек» (код ЄДРПОУ 3411718), всупереч нормам Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», шахрайським шляхом заволоділи державним майном, а саме комплексом приміщень за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 та за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 9а.

Так, 14.03.2002 Фонд державного майна України виступив співзасновником ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» та вніс до статутного фонду товариства приміщення за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 та об`єкт нерухомості розташований за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 9а.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1760 «Про внесення змін до постанови КМУ від 19.02.1999 № 226» та Рішення господарського суду міста Києва № 42/204 від 14.05.2007 Фонд державного майна України передав Національної академії наук України державний пакет простих іменних акцій ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» загальною номінальною вартістю 12 млн. 763 тис. 543 грн.

У подальшому, 28.10.2009 ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» відповідно до Договору відчуження частки у статутному капіталі товариства від 29.10.2009 придбало в ТОВ «Транснаціональна виробничо-фінансова група «Інтерагротек» (код 36677278) частку у розмірі 50,1 % статутного капіталу ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона».

У подальшому прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. шляхом внесення в нього ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О Патона» будівлі за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 та будівлі за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 9а.

На підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 17.12.2012 № 1223-В (справа 24976) ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» () видано Свідоцтво про право власності на будівлю за відповідною адресою від 17.12.2012 серії САЕ № 777431.

Надалі проведено загальні збори учасників ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» () за результатом яких складено протокол № 7 від 5.09.2011. Відповідно до рішення загальних зборів ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), оформлених протоколом № 7 від 5.09.2011, ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» () вийшло зі складу вказаного товариства ( ) та уступило свою частку у ньому в розмірі 50,1 % вартістю 34129072,5 гривень ТОВ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (код ЄДРПОУ 37723728).

Після цього, ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» відчужило свою частку у ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» в розмірі 50,1 % вартістю 34 млн. 129 тис. 72,5 грн. за 31 тис. 312, 5 грн. для ТОВ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (37723728).

Після цього, службові особи та учасники ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), діючи без належних економічних підстав, з метою маскування своїх злочинних дій, направлених на заволодіння приміщенням за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 та за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд 9а в ході проведення зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 9 від 5.12.2012, зменшили статутний капітал товариства на 61 млн. 121 тис. гривень, до 7 млн. гривень.

В результаті протиправних шахрайський дій службових осіб та засновників вищевказаних підприємств, ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), 80,1 % акцій якого належать НАН України, втратив право власності на приміщення за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 та за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 9а, а також необґрунтовано зменшив свою частку в ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» () з 50,1 %, яка дорівнювала 34129072,5 гривень до 9,99 %, яка дорівнює 699 тис. 300 грн.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у встановленні обставин участі ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» () в ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), передачі приміщення за адресою м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 та за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд 9а до статутного капіталу, виході із учасників вказаного товариства та зменшення частки ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» () в статутному капіталі.

У той же час, відповідно до протоколу загальних зборів Учасників, серія та номер: 18, виданий 16.03.2016, видавник: ТОВ "НТК ЗВАРЮВАЛЬНОГО ОБЛАДНАННЯ ТА ТЕХНОЛОГІЙ" Протокол, серія та номер: 16/03-16, виданий 16.03.2016, видавник: ТОВ "ТАКТІК"; Акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: бн, виданий 21.03.2016 право власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, буд 9а перейшло до ТОВ «ТАКТІК».

Так, постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві від 19.06.2020 об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;квартиру АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ; квартиру АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

З врахуванням зазначеного, прокурор вказує, що з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на об`єкти нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_11 .

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У свою чергу, досудовим розслідуванням встановлено, що злочинні дії прямо спрямовані на незаконне заволодіння вказаним нерухомим майном, а отже вказане майно є предметом злочинного посягання.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, розташованих за адресою:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка на праві власності належить ОСОБА_4 із забороною відчуження, розпорядження вищевказаними об`єктами нерухомості.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1