490/1889/19 05.06.2020
н/п 1-кс/490/2258/2020
Справа № 490/1889/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №0000224 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2018 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, громадянину України, національність українець, одруженому, не працюючого, раніше не судимого, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
28 травня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід підозрюваному на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" слідчий суддя застосовує Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні "Єлоєв проти України" Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення "законності" позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа "Буткевічюс проти Литви").

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі "Нечипорук та Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відділом розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 03.08.2018 року, у якому 24.10.2019 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.02.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2019 року до ОСОБА_3 застосовано на строк до 22.12.2019 р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено розмір застави у 321120 грн., у разі внесення якої покладено на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки: з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.12.2019, 13.02.2020, 10.04.2020 року продовжено ОСОБА_3 строк тримання під вартою, востаннє до 06 червня 2020 року, з правом внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2019 року, у разі внесення якої, покласти на підозрюваного визначені цією ухвалою обов`язки строком на два місяці.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 станом і на цей час підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які досліджувалися в судовому засіданні під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування зібрані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_3 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст. 87 КПК України в ході розгляду клопотання не встановлено.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, особи підозрюваного, який офіційно не працює та неодноразово вдавався до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку, а також беручи до уваги те, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії з метою відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, встановлюються особи, причетні до протиправної діяльності в сфері незаконного збуту психотропних речовин, та можливі свідки вчинення злочину, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів не вбачається можливим.
Таким чином, станом на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою заявлені раніше ризики не зменшилися, та інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам.

Разом з цим, завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою, який спливає 06 червня 2020 року, перешкоджає те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати певні процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

Вважаю, що проведення слідчих дій, долучення їх результатів до матеріалів кримінального провадження має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного вважаю, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України,наявність у теперішній час наведених вище ризиків та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворих ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою і необхідність для його завершення проведення зазначених у клопотанні процесуальних дій, здійснення яких потребує часу не менше як до 24.08.2020 року.

Таким чином, під час розгляду клопотання прокурор довів, що вказані вище обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, що враховуючи продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Центрального районного суду від 09.04.2020 року, згідно ст. 199 КПК України, є підставою для задоволення вказаного вище клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 199, 309 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 з залишенням права внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2020 року та покладенням на підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку з внесенням такої застави обов`язків, зазначених у цій ухвалі продовжити до 30 липня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1