Номер провадження: 11-сс/813/553/20
Номер справи місцевого суду: 947/1874/20 1-кс/947/3195/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2020 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 29.04.2020 року, відносно:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.289 КК України. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер, наслідки, які були спричинені в результаті вчинення таких кримінальних правопорушень, а також характеризуючі дані підозрюваного, відповідно до яких останній не одружений, не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України. У разі визначення розміру застави підозрюваному, встановити її відповідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням майнового та сімейного стану, на рівні не більше 80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що слідчий суддя не врахував та залишив поза увагою обставини, що ОСОБА_8 не застосовував будь якого знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет зовні схожий на рушницю, з якого декілька раз здійснили постріли в бік автомобіля марки «Renault Kangoo» та не здійснював жодних дій направлених на заволодіння автомобілем.

Посилається на те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його вина не доведена, а пред`явлена підозра за ч. 3 ст. 289 КК України стосується кваліфікації дій інших осіб і не стосується підозрюваного, а подальше утримання останнього під вартою є незаконним з підстав не доведення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний є сімейною людиною, офіційно дійсно не працевлаштований у зв`язку з тим, що виховує дитину, доглядає за бабусею, яка внаслідок тяжкої хвороби не має можливості самостійно забезпечувати себе. Дружина ОСОБА_8 , з якою останній перебуває в незареєстрованому шлюбі працює за кордоном і забезпечує родину фінансово.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідуванням встановлено, що 29.01.2020 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , та ОСОБА_8 , рухаючись на автомобілі марки «Honda Civic», в кузові сірого кольору, за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 12, біля парку "ім. Горького", де заздалегідь маючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном в великих розмірах, переслідуючи корисливі мотиви, маючи при собі завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет зовні схожий на рушницю, розуміючи для себе, що за допомогою нього, при його застосуванні, вони матимуть змогу ефективно та безперешкодно для себе заволодіти чужим майном, вступивши в злочинну змову, завчасно розділивши свої злочинні ролі, визначили предметом свого злочинного посягання грошові кошти, які знаходились в транспортному засобі «Renault Kangoo», в кузові жовтого кольору, д/н « НОМЕР_1 », та який відповідно належить ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій та мотивів, дочекавшись появи вищезазначеного автомобіля «Renault Kangoo», наблизились до нього на автомобілі «Honda Civic», за кермом якого перебував ОСОБА_8 , та після чого діючи швидко та несподівано, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вибігли з автомобіля «HondaCivic», в кузові сірого кольору, та почали бігти в напрямку автомобіля потерпілого, за кермом якого перебували ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 застосували завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет зовні схожий на рушницю, з якого декілька раз здійснили постріл в бік автомобіля марки «Renault Kangoo», чим пошкодили задні вікна транспортного засобу з обох сторін, внаслідок чого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сприймаючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, залишили автомобіль та почали втікати в напрямку парку «ім. Горького». Скориставшись цим, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , сіли до автомобіля «Renault Kangoo» та почали зникати на ньому з місця вчинення правопорушення, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом та грошовими коштами, які знаходились в його салоні, а саме в загальній сумі 494 397 гривень, які належать ТОВ «КВІК ПЕЙ».
В результаті вказаних злагоджених дій, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виконавши усі дії, які вважали за необхідне, отримавши можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, покинули викрадений автомобіль на обочині дороги за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 13, спричинивши вказаними злочинними діями ТОВ «КВІК ПЕЙ» в особі генерального директора ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 494 397 гривень.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також ч. 4 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що передусім національні судові органи повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (справа «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії»).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону Конвенції і практики ЄСПЛ.

Приймаючи до уваги, що своїй апеляційній скарзі захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону Конвенції і практики ЄСПЛ перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 29.01.2020 року, проведений за адресою в м. Одесі по вул. Космонавтів, 13, відповідно до якого виявлено пошкоджений інкасаторський автомобіль марки «Renault», р.н. НОМЕР_1 , на якому відповідно до пред`явленої підозри пересувався ОСОБА_8 після його викрадення під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (а.п. 18-32);

- протоколом огляду місця події від 29.01.2020 року, проведений за адресою в м. Одесі по вул. Героїв Крут, 12, відповідно до якого на місці вчинення злочину виявлено гільзу довжиною 67 мм, що вказує на застосування вогнепальної зброї під час вчинення злочину (а.п 33-34);

- протоколом обшуку від 29.01.2020 року, проведений за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 5/3, було виявлено автомобіль марки «Honda» сірого кольору, д.н. НОМЕР_2 (польської реєстрації), на якому згідно обставин викладених у клопотанні, пересувався підозрюваний ОСОБА_8 (а.п. 37-40);

- описом до протоколу обшуку від 29.01.2020 року, відповідно до якого з дверей, ричага коробки передач та рульового колеса зроблено змиви (а.п.41);

- протоколом обшуку від 29.01.2020 року, проведений в автомобілі «CHEVROLET CRUZE», р.н. НОМЕР_3 , на якому підозрюваний пересувався разом з іншими особами після вчинення інкримінованих йому злочинів, який належить іншому підозрюваному ОСОБА_11 , де було виявлено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 , одного з підозрюваних у даному кримінальному провадженні (а.п. 45-48);

- протоколом обшуку від 29.01.2020 року, відповідно до якого в ході обшуку квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_11 , де було виявлено та вилучено викрадені з інкасаторської машини грошові кошти в сумі 419 925 гривень (а.п. 52-56);

- протоколом обшуку від 29.01.2020 року квартири АДРЕСА_4 , за місцем проживання іншого підозрюваного ОСОБА_10 , де було виявлено предмети зовні схожі на патрони, гільзу від якого знайдено на місці злочину (а.п. 61-64);

- протоколом огляду місця події від 29.01.2020 року, здійснений за адресою: м. Одеса, вул. Добровольського, 118а, де було виявлено автомобіль марки «KIA Sportage», р.н. НОМЕР_4 , що перебуває у користуванні ОСОБА_8 , де було виявлено грошові кошти у сумі більше 7000 гривень, а також ключі від автомобіля марки «Honda» (а.п. 77-79);

- протоколами допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 29.01.2020 року, які є оперуповноваженими УКР ГУНП в Одеській області та на час вчинення вищевказаних злочинів перебували на території Київського району м. Одеси по вул. Варненській кут вул. Героїв Крут (Терешкової), з метою профілактики розкриття грабіжів у нічний час доби, та які надали пояснення, що співпадають з обставинами інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, викладених у клопотанні слідчого (а.п. 83-86);

- протоколом допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 29.01.2020 року, які пояснили, що вони були свідками при затриманні осіб, підозрюваних у вчиненні розбійного нападу, яке мало місце 29.01.2020 року о 04 годині 30 хвилин, в рамках ст. 208 КПК України, в тому числі і ОСОБА_8 , у якого було вилучено куртку, три футболки та взуття, а також було відібрано біологічні зразки та дактилоскопійовано (а.п.91-100);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , який на час вчинених злочинів два тижні працював водієм ТОВ «КВІК ПЕЙ» та керував інкасаторським автомобілем марки «Renault Kangoo», під час здійснення розбійного нападу на цей автомобіль, та надав пояснення щодо обставин вчинених злочинів (а.п. 101-103);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.01.2020 року, який працює на посаді інкасатора ТОВ «КВІК ПЕЙ», та разом з водієм ОСОБА_13 був на зміні в інкасаторському автомобілі, зазначив у своїх поясненнях, що до того як почав працювати з ОСОБА_13 , працював з водієм ОСОБА_19 , який звільнився. Також свідок розповів обставини вчиненого розбійного нападу на інкасаторський автомобіль марки «Renault Kangoo», який в подальшому був викрадений (а.п. 104-107);

- довідкою ТОВ «КВІК ПЕЙ» на підтвердження викрадення у товариства грошових коштів у сумі 494 397,00 гривень (а.п.108);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 дружини ОСОБА_11 від 29.01.2020 року, яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_11 та його друг ОСОБА_19 після того як сиділи спілкувалися до 23:00 години 28.01.2020 року за адресою її проживання, вийшли з квартири, а її чоловік повернувся додому вранці вже після 04 години 30 хвилин, але о 06 годині 48 хвилин, коли вона прокинулася, його вже не було (а.п.109-112);

- протоколами допиту свідків від 29.01.2020 року ОСОБА_21 , який є вітчимом ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 матері підозрюваного ОСОБА_11 , які зазначили, що ОСОБА_21 наприкінці жовтня 2019 року надав ОСОБА_11 у користування свій автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE» для роботи в таксі. Свідок ОСОБА_21 додатково повідомила, що друг її сина ОСОБА_24 працював водієм разом з інкасатором (а.п.113-118);

- протоколом затримання ОСОБА_8 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.01.2020 року (а.п. 119-121);

- висновком експерта №93-Б/46-Ф від 16.03.2020 року, відповідно до якого встановлено, що на транспортному засобі «Renault Kangoo» є пошкодження утворені внаслідок пострілів з вогнепальної зброї (а.п. 130-142);

- висновком експерта №92-Б від 20.02.2020 року, відповідно до якого надані на дослідження предмети, вилучені під час обшуку є боєприпасами, мисливськими кульовими патронами 12 калібру, виготовленими промисловим способом на підприємстві ППНВФ «Тахо»;

- висновком експерта №47-Ф від 27.02.2020 року, відповідно до якого на одязі вилученому у ОСОБА_8 та інших підозрюваних виявлені сліди продуктів пострілу (нітроцелюлозного пороху), виявлені в гільзі, що була знайдена на місці вчинення злочинів. Також у висновку зазначено, що змиви з рук та голови ОСОБА_8 містять сліди продуктів пострілу (а.п. 169).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор додатково зазначив, що під час обшуку, у ОСОБА_8 було виявлено поліцейську накидку, що на думку апеляційного суду, може вказувати на те, що останній готувався заздалегідь до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Таким чином доводи захисника, зазначені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду щодо непричетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 чт. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, та твердження, що він лише керував автомобілем, спростовуються наведеними доказами, які узгоджуються між собою та в сукупності свідчать про причетність на даній стадії досудового розслідування підозрюваного до інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які вчинено спільно групою осіб, за попередньою змовою із застосуванням заздалегідь підготовленої вогнепальної зброї, дії яких взаємопов`язані між собою, а наявність на одягу підозрюваного та змивах рук і голови слідів пороху можуть вказувати на активні дії з боку ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурором зазначено, що первинна підозра буде перевірятися та корегуватися органом досудового розслідування після отримання та дослідження усіх доказів у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які на даний час з моменту раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 31.01.2020 року не зменшилися.

З матеріалів провадження убачається, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання в м. Одесі, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, що вказує існування у нього соціальних зв`язків, які однак не є досить міцними, оскільки не змогли слугувати стримуючим фактором від здійснення протиправних дій.

Враховуючи встановлені вище дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також те, що на даній стадії досудового розслідування останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення одного з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, він може здійснити спроби втекти від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Крім того, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора про те, що на існування ризику можливого переховування вказує й той факт, що підозрюваний після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень з місця злочину зник та в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Апеляційний суд не може не погодися з доводами сторони захисту про те, що сама по собі тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів не може бути підставою для продовження запобіжного заходу, про що неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, однак враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, вчинених спільно за попередньою змовою групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї та його наслідки спричинення потерпілій особі матеріальної шкоди в особливо великих розмірах, вважає доводи сторони захисту в частині відсутності підстав для продовження строку тримання під вартою необґрунтованими, оскільки у даному випадку та на даній стадії досудового розслідування тримання під вартою підозрюваного є виправданим, у зв`язку з наявністю публічного інтересу, який переважає над повагою до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Проте апеляційний суд не може погодитися з висновками слідчого судді щодо недоведеності стороною обвинувачення інших заявлених в клопотанні ризиків, існування яких не зменшилося, виходячи з наступного.

На підтвердження існування ризику можливого знищення, сховання або спотворення будь якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, як зазначив прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, на даний час не знайдено зброю, з якої здійснювалися постріли в бік інкасаторського автомобіля. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 відмовився надавати показання щодо обставин злочину, що з урахуванням відсутності усіх необхідних доказів у даному кримінальному провадженні може вказувати на можливе перешкоджання підозрюваним проведенню досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає доведеним стороною обвинувачення існування заявленого слідчим ризику можливого впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, враховуючи вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, зокрема із використанням вогнепальної зброї.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, дані на підтвердження наявності у нього будь якого іншого джерела доходу відсутні, що вказує на те, що у разі перебування підозрюваного на волі, існує ризик вчинення ним інших корисливих злочинів.

Крім того, апеляційний суд вважає слушним зазначити, що з матеріалів провадження убачається, що підозрюваний ОСОБА_8 працював в ТОВ «КВІК ПЕЙ» водієм та обізнаний про діяльність потерпілої сторони, пов`язаної із збиранням та перевезенням значних грошових коштів.

Викладене свідчить про те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики за час досудового розслідування не зменшились.

В зв`язку з наведеним, твердження захисника про відсутність доказів існування зазначених у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними.

Постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №1 від 24.03.2020 року продовжено строк у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 29.04.2020 року, оскільки не надається можливим закінчити досудове розслідування у передбачений нормами КПК України строк через необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) для встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню та отримання висновків призначених експертиз.

Крім того, як убачається з матеріалів клопотання та підтверджено прокурором в судовому засіданні апеляційного суду, у даному кримінальному провадженні призначено ряд експертних досліджень, за якими необхідно отримати відповідні висновки, з метою проведення повного та об`єктивного досудового розслідування для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою вірно встановлено наявність на даній стадії обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 та оцінено існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, та враховано необхідність завершення проведення ряду слідчих дій.

Колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду конкретні обставини інкримінованих підозрюваному злочинів та дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , які вказують на неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано розглянув клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою та враховуючи суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів приходить до висновку, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 є виправданим, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Висновки апеляційного суду.
За таких умов, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, стороною обвинувачення надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та існування ризиків, які на час розгляду клопотання не зменшилися, а стороною захисту не надано жодного доказу, які свідчать про протилежне та спростовують ці твердження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2020 року, строком до 29.04.2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4