Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/220/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року. м. Кропивницького

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Варденіс Гегаркуніцької області, Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має дитину: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 год. 00 хв. 22.05.2020 року по 14 год. 00 хв. 20.07.2020 року з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 42 040 грн.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що в ухвалі слідчого судді відсутні обґрунтування щодо неможливості застосувати більш м`яких запобіжних заходів. Зазначає, що судом не було враховано що її підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, а отже відсутній ризик переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Крім того, судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину віком 15 років, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я, має позитивну характеристику та постійне місце проживання, а саме мешкає по АДРЕСА_2 - винаймає квартиру в ОСОБА_10 . Також підозрюваний ОСОБА_7 не має документів, а тому не може виїхати з України. До того ж, ОСОБА_10 , власник квартири, в якій проживає підозрюваний, не заперечував проти відбування домашнього арешту підозрюваним ОСОБА_7 за місцем його проживання.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 05.05.2020 року близько 11 години 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, разом з невстановленою слідством особою проходили біля території парковки магазину «АТБ-маркет» розташованої за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна 74, де на ділянці місцевості помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_11 , який саме в цей час користувався своїм мобільним телефоном «Samsung Galaxy A10s Blue», який тримав в правій руці. Вказаний мобільний телефон привернув увагу ОСОБА_7 , та невстановленої слідством особи, та в цей момент у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_11 , зокрема вказаного телефону. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на незаконне збагачення, заздалегідь розподіливши свої злочинні ролі та дії між собою, розмістились відносно ОСОБА_11 таким чином: ОСОБА_7 підійшов з переднього боку, ставши навпроти, а невстановлена слідством особа стала зі спини. Після чого, ОСОБА_7 , завдав потерпілому два удари рукою в область лівої щелепи, та один удар рукою в область правої щелепи, від чого потерпілий ОСОБА_11 , похилився назад, тримаючи в цей момент свій телефон в правій руці за спиною. Подолавши у вказаний спосіб опір потерпілого, ОСОБА_7 , спільно з невстановленою слідством особою продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи спільно, відкрито, умисно, та цілеспрямовано, за попередньою змовою між собою, продовжили вчиняти злочинні дії направлені на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме: ОСОБА_7 зблизився з потерпілим впритул та почав тримати його, щоб останній не вирвався, а невстановлена слідством особа відкрито з правої руки потерпілого витягнула його мобільний телефон «SamsungGalaxy A10s 2019 SM-A10F 2/32 Blue, вартість якого згідно висновку експерта складає 2813 гривень 33 копійки, в якому знаходились: сім карта мобільного оператора «ВФ Україна», сім карта мобільного оператора «Лайфселл» та карта пам`яті об`ємом 2 GB, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_11 , не складають. Після чого, заволодівши майном потерпілого ОСОБА_7 , спільно з невстановленою слідством особою, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 2813 гривень 33 копійки.
Органом досудового слідства кваліфіковано дії ОСОБА_7 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Також підозрюваний може ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, можливість підозрюваним впливати на потерпілого та свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які в судовому засіданні не допитувалися та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.

До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачений ч.2 ст.186 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, закінченим, умисним і корисливим злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного та обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду міг з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а тому не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Окрім того, останній через тяжкість оголошеної підозри та наявних у справі доказів, зможе з метою уникнення відповідальності вчинити спроби на ухилення від органу досудового слідства та суду.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, не здатен забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки останній є громадянином країни Вірменія, без постійного місця проживання на території України.
У разі застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Так, ОСОБА_7 в провину ставиться кримінальне правопорушення, ознаками якого є викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, у зв`язку з чим останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого та свідків для зміни останніми своїх показань, або для відмови від їх дачі.
Окрім цього, усвідомлюючи кримінальне правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як останній не є громадянином України, не має постійного місця проживання, а на території України перебуває з порушенням міграційного законодавства.
Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює, а отже не має постійного джерела доходу.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.
За вказаних обставин слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

Під час апеляційного розгляду захисник вказала, що свідок ОСОБА_10 , власник квартири, в якій проживає підозрюваний, не заперечував проти відбування домашнього арешту підозрюваним ОСОБА_7 за місцем його проживання, однак даний запобіжний захід не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були спричинені.
Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України та є мінімальним.

На думку колегії суддів апеляційного суду, з огляду на обставини інкримінованого злочину, застава у зазначених межах здатна в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4