Справа №635/4318/19
Провадження №1-кп/635/17/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , в якому він просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернути заставодавцю ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 115260 гривень, які внесені нею як застава відповідно до ухвали слідчого судді від 20 квітня 2019 року у кримінальному провадженні №80000322 відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2019 року у кримінальному провадженні №80000322 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів до 16 червня 2019 року з можливістю внесення застави у розмірі 115260 гривень.
23 квітня 2019 року ОСОБА_8 внесено заставу за підозрюваного ОСОБА_6 у сумі 115260 гривень.
Після внесення застави судом жодного разу не вирішувалося питання про продовження строку дії запобіжного заходу, зокрема, строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Отже, на теперішній час у кримінальному провадженні №80000322 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави без встановлення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк застосування яких сплив.

Строк дії ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2019 року, якою обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - до 16 червня 2019 року сплив, строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в рамках зазначеного кримінального провадження, не продовжувався.

На теперішній час відносно ОСОБА_6 у справі, що знаходиться в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», строк дії якого продовжено до 19 квітня 2020 року, тому настання будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України неможливе.

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що обов`язки, покладені на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2019 року обвинуваченим ОСОБА_6 не порушувалися, прокурор не звертався до суду із клопотанням про звернення застави в дохід держави та суд власною ініціативою не порушував це питання в порядку, передбаченому ч.ч. 8-10 ст. 182 КПК України.

Сплачена ОСОБА_8 застава за ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2019 року була єдиними збереженнями сім`ї, у яких наразі є нагальна потреба.
В обвинуваченого ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, він має дружину ОСОБА_8 , з якою разом вони виховують спільну малолітню дитину, а тому застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідатиме як меті кримінального провадження, так і інтересам заставодавця та малолітньої дитини обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив суд його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання захисника підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечував, посилаючись на те,що відповідно до норм КПК України сума застави повертається лише після припинення дії такого запобіжного заходу. Питання про припинення запобіжного заходу в вигляді застави може бути вирішено лише в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Зазначила, що у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не змінювався та не припиняв свою дію, дане кримінальне провадження не об`єднане з іншим кримінальним провадженням, в якому обвинуваченому обрано інший запобіжний захід. Крім того, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання передбачає таку дію як з`явлення за викликом до суду, однак обвинувачений утримується під вартою, а тому така дія є завідомо не виконуваною.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

При вирішенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який, суд виходить з наступного.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2019 року відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів до 16 червня 2019 року включно, визначена сума застави у розмірі 115260 гривень 00 коп. та покладені на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.

23 квітня 2019 року ОСОБА_8 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Харківській області внесено заставу по підозрюваному ОСОБА_6 у сумі 115260 гривень на рахунок НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення , під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення , що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного,обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 припинив свою дію в зв`язку з внесенням застави відповідно до ухвали слідчого судді від 20 квітня 2019 року. З моменту звільнення з-під варти ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження.
Перелік запобіжних заходів, передбачених КПК України, дає змогу суду обрати найбільш ефективний з них, ураховуючи при цьому особливості кожного вчиненого кримінального правопорушення, та досягти мети їх застосування.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладанні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом ряду обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу.
Зокрема, ч.5 ст. 194 КПК України визначений такий обов`язок як прибуття обвинуваченого за кожною вимогою до суду та інші обов`язки, необхідність покладання яких доведена прокурором.
На теперішній час обвинувачений ОСОБА_6 утримується в ДУВП № 4 та рахується на Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська.
Перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою унеможливлює виконання останнім будь-якого обов`язку, визначеного ч.5 ст. 194 КПК України.
Отже, таким запобіжним заходом як особисте зобов`язання не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу - забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, через обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначений запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні.
Таким чином, та обставина, що розгляд кримінального провадження не завершений, з огляду на тяжкість злочину, даних щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 дають підстави для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.
Належне виконання обвинуваченим до затримання своїх процесуальних обов`язків, на що посилається захисник як на підставу для зміни запобіжного заходу та повернення суми застави, є по своїй суті метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, та свідчить про дієвість та достатність такого заходу як застава, а тому не може бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу.
Щодо клопотання захисника про повернення суми застави, суд зазначає наступне.
Нормами Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст.182, не передбачено обмеження строку дії у часі ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Отже запобіжний захід у вигляді застави по своїй правовій суті є внесенням грошових коштів, а не виконанням певних обов`язків, які покладаються відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу.
Як вбачається зі змісту ч.6 ст.194 КПК України двохмісячний строк застосовується виключно до обов`язків, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу, а не до самого такого заходу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Отже, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію лише в частині дії покладених обов`язків, а не стосовно застосування запобіжного заходу в цілому.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Оскільки підстав для припинення дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 115260 гривень судом не встановлено, відсутні підстави для повернення суми застави, передбачені ч.7 ст.182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 201,331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та повернення суми застави у розмірі 115260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) гривень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1