Справа № 188/924/19
Провадження № 1-кп/188/152/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської

області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 19.06.2019 року , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Ряське Карлівського району Полтавської області, громадянки України, пенсіонерки, вдови, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 383 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 о 16 год. 20 хв. 02.11.2017, маючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, перебуваючи в приміщенні Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: вул. Соборна, 3 смт Петропавлівка Дніпропетровської області, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, згідно вимог ст. 383 КК України, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення та бажаючи, щоб воно стало предметом розгляду органу досудового розслідування, діючи умисно, подала черговому - слідчому слідчого відділення Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 заяву завідомо неправдивого змісту про вчинення відносно неї злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про що слідчим ОСОБА_5 був складений відповідний протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_6 підробив спадковий договір, укладений 01.09.2011р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , про передачу в користування останньому належної ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 5,732 га, яка розташована на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, так як вона не підписувала будь-яких договорів з вказаними особами.

Надалі, будучи належним чином ознайомленою із положеннями ст. 383 КК України щодо кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на завідомо неправдиве повідомлення про злочин, ОСОБА_3 / підписала протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Вказану заяву ОСОБА_3 , відповідно до Наказу МВС України від 06.11.2015 № 1377 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» (діяв на момент подання заяви), зареєстровано у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Петропавлівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області № 2389 від 02.11.2017.

У подальшому слідчим відділенням Петропавлівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості за вказаним у заяві ОСОБА_3 фактом підробки документу внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753 від 02.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000753 встановлено, що згідно висновку експерта №2318-19 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 28.05.2019 два підписи від імені ОСОБА_3 у спадковому договорі від 01 вересня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_3 / та ОСОБА_7 / в графі «ВІДЧУЖУВАЧ» та в графі «ПЕРЕДАВ» виконані саме ОСОБА_3 .

За результатами досудового розслідування кримінального провадження №0000753 слідчим 27.06.2019 року прийнято рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження №00000753, розпочатого 02.11.2017 за заявою ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, ОСОБА_3 03.11.2017 року, в період часу з 10.10 год. по 10.50 год., перебуваючи у приміщенні Петропавлівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: вул. Соборна, 3 смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, при проведенні її допиту в процесуальному статусі потерпілого, будучи належним чином під розпис попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, відповідаючи на питання слідчого, діючи умисно, бажаючи повідомити неправдиві відомості, усвідомлюючи, що неправдиві відомості про фактичні обставини вчинення відносно неї злочину 03.11.2017 року можуть призвести до порушення встановлення істини по справі, штучно створюючи свої показання, свідомо надала слідчому слідчого відділення Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 / письмові покази, які не відповідають дійсності про те, що ОСОБА_6 / підробив спадковий договір, укладений 01.09.2011р. між ОСОБА_7 / та ОСОБА_3 , про передачу в користування останньому належної ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 5,732 га, яка розташована на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, так як вона не підписувала будь-яких договорів з вказаними особами.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнала себе винною, щиро покаялась та пояснила, що вона дійсно звернулась 02.11.2017 року до Петропавлівського ВП з заявою про вчинення злочину і прохала розібратися хто від її імені підписав спадковий договір щодо її земельної ділянки, яка перебувала в той час у оренді у ОСОБА_6 . Та вказала, що ОСОБА_8 підробив підпис від її імені в спадковий договорі від 01.09.2011 року начебто укладений між нею та ОСОБА_7 . Наполягала на тому, що вказаного договору вона не підписувала.

Під час допиту її в якості потерпілої 03.11.2017 року вона також зазначила, що договір не підписувала і його підробив ОСОБА_6 .

На даний час вона з ОСОБА_7 всі питання щодо подальшого використання земельної ділянки вирішила. Прохає суд врахувати її важкий матеріальний стан та стан здоров`я та звільнити її від сплати процесуальних витрат. Наголосила на тому, що вона перенесла важку операцію і зараз щомісяця витрачає більше 5000 гривень на ліки.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання вини самою обвинуваченою, її вина підтверджується письмовими доказами вивченими в судовому засіданні, а саме:

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.11.2017 року яким підтверджується те, що обвинувачена звернулась до Петропавлівського ВП саме з такою заявою;

Протоколом допиту потерпілої від 03.11.2017 року, в якому обвинувачена, маючи статус потерпілої, дала неправдиві показання.

Постановою про закриття кримінального провадження № 0000753 від 02.11.2017 року в якому зазначено, що висновком експерта № 2318-19 від 28.05.2019 року спростовані неправдиві повідомлення обвинуваченої про те, що вона не підписувала спадковий договір, а його підробив ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 2318-19 від 28.05.2019 року, в якому зазначено, що два підписи від імені ОСОБА_3 , у спадковому договорі від 01.09.2011 року , що був укладений між ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , у графі «відчужував» та у графі «передав» виконані саме ОСОБА_3 .

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення та обвинуваченою суду не надавалися.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Досліджені судом докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 , доказаною, кваліфікацію її дій правильною за ч. 1 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину та ч.1 ст.384 КК України - завідомо неправдиве показання потерпілого під час досудового слідства.

Суд вважає, що його висновок про винуватість ОСОБА_3 , відповідно до ст.94 КПК України, є його внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, передбачене ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 384 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує кримінальне покарання, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченої .

Обставин, що обтяжують кримінальне покарання, передбачених ст.67 КК України немає.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, але має ряд тяжких захворювань, потребує постійне лікування, пенсіонерка, вдова, має статус учасника ліквідації Чорнобильської катастрофи 2 категорії, раніше не судима.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначене покарання у виді арешту та позбавлення волі, відстрочити виконання покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України та покласти на обвинувачену обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Враховуючи, що вина обвинуваченої доказана по ч.1 ст. 383 та ч. 1 ст. 384 КК України покарання слід призначити обвинуваченій за сукупністю злочинів в порядку ч.1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи № 2318-19 від 28.05.2019 року складають 7536 гривень, що підтверджується актом № 2316-19 здачі приймання висновку судового експерта .

При вирішенні питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд, керуючись ст. 119 КПК України, враховує особу обвинуваченої, яка є пенсіонеркою та вдовою, має ряд тяжких захворювань, перенесла оперативне втручання, через що потребує постійне лікування, що підтверджується доказами вивченими в судовому засіданні, а саме: випискою історії хвороби № 3237 Державної установи гастроентерології НАМН України ; випискою з медичної карти КНП Петропавлівського центру первинної медико санітарної допомоги; консультаційним висновком спеціаліста КЗ « Дніпропетровської міської багатопрофільної клінічної лікарні № 4 « ДОР» від 22.10.2019 року та консультаційним висновком спеціаліста КЗ « Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.. І.І.Мечникова.

Обвинувачена має статус учасника ліквідації Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 . Врахувавши всі зазначені обставини суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_3 повністю від оплати процесуальних витрат та компенсувати їх за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази по кримінальному провадженню не вилучались.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався , підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383 та ч. 1 ст. 384 КК України і призначити наступні покарання :

за ч. 1 статті 383 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

за ч. 1 статті 384 КК України у вигляді одного місяця арешту;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточно покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на проведення експертизи № 2318-19 від 28.05.2019 року у сумі 7536 гривень компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1