Провадження № 11-сс/4823/49/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2020 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001099 від 10.12.2019,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2020 накладено арешт на майно, а саме на блокнот зеленого кольору з рукописним текстом аркуші паперу з записами та ксерокопії паспортів, три технічних паспорта про реєстрацію транспортних засобів, вироби з жовтого металу, мобільний телефон Samsung Duos, тринадцять предметів схожих на набої, предмет схожий на пістолет, вісім сім карток різних мобільних операторів, вісім тримачів до сім карток, три флеш карти, паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, металеву пробку та фрагмент пляшки з нашаруваннями речовини темного кольору, два паперових згортка з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яке вилучено 28.12.2019 під час проведення обшуку за місцем мешкання гр. ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи клопотання слідчого Чернігівського РВП Чернігівського ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , суд вказав, що зазначене майно відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

Захисник в апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання на накладення арешту на майно та повернути вказане майно.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував на порушення вимог КПК під час звернення слідчого з відповідним клопотання та на те, що слідчим суддею не було досліджено заперечення та доводи сторони захисту щодо невірної адреси за якою проводився обшук та тієї обставини, що після виявлення та вилучення зброї за цією адресою до ЄРДР не були одразу внесені відомості за цим фактом.

Позиції учасників судового провадження

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор, вказав на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Мотиви апеляційного суду

Дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001099 від 10.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.309 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 28.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді від 23.12.2019 (№750/14099/19) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено зазначене вище майно (а.с.п.12-15).

Постановою слідчого від 28.12.2019, вилучене майно у будинку за адресою АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001099 (а.с.п.16-17).

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001099 від 10.12.2019 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 28.12.2019 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч.1 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказаний носій інформації, оскільки він, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Доводи сторони захисту щодо недодержання слідчим строків зверненням із клопотанням про накладення арешту на майно, були перевірені слідчим суддею та з урахуванням наявних у матеріалах судової справи документів, визнан не обґрунтованими, з чим і погоджується апеляційна інстанція.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2020 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001099 від 10.12.2019, без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3