Справа № 675/940/19
Провадження № 1-кп/675/12/2020
У Х В А Л А
"17" березня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000485 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Ізяславського районного суду Хмельницької області 03.05.2019 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2019 року об`єднано в одне провадження для спільного розгляду кримінальне провадження №0000138 про обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України з кримінальним провадженням №0000485 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, з присвоєнням номеру справи №675/940/19 (провадження №1-кп/675/89/2019).
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.12.2019 року об`єднано в одне провадження для спільного розгляду кримінальне провадження №0000237 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України з кримінальним провадженням №0000485 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, з присвоєнням номеру справи №675/940/19 (провадження №1-кп/675/89/2019).
При цьому ухвалами Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.01.2020 року було продовжено запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді домашнього арешту до 20.03.2020 року включно, із забороною з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло за місцем фактичного проживання.
У судовому засіданні 17.03.2020 року прокурор заявив про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на два місяці, оскільки вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Як вважає прокурор існують ризики, що вказані обвинувачені зможуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник в цілому заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 , якого підтримала його захисник, просив суд врахувати, що справно виконує покладені на нього обов`язки, а відтак є необхідність змінити запобіжний захід на більш м`який у виді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На думку захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт цілком зможе забезпечити процесуальну поведінку останнього.
Заслухавши пояснення прокурора в обгрунтування поданих клопотань, думку обвинувачених та їх захисників, суд прийшов до висновку, що його клопотання слід задовольнити врахувавши наступне.
Так, підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує критерії обгрунтованості підозри на які вказав Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18).
Слід констатувати, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
Необхідно зазначити, що практика Європейського суду з прав людини вказує, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу судом враховано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме, в грабежі, вчиненому повторно організованою групою, а відтак, з огляду на санкцію інкримінованого злочину, є об`єктивні підстави вважати, що можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховано і те, що по даному кримінальному провадженню з огляду на процесуальну поведінку учасників ще не розпочато по суті судовий розгляд, що в свою чергу об`єктивно свідчить про відсутність підстав вважати, що змінилися та/або зменшилися ті ризики, які судом бралися до уваги під час застосування та подальшого продовження домашнього арешту. На думку суду немає будь-яких обставин, які б могли бути покладені в основу рішення про зміну щодо обвинувачених запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі і такий як особисте зобов`язання.
Так як ще не досліджено будь-яких доказів в обгрунтування винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, то ризики, які були встановлені під час обрання та подальшого продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту не могли зменшитися.
На переконання суду, обставини на які покликаються обвинувачені та їх захисники щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором згідно переліку.
Врахувавши доводи обвинувачених та їх захисників, з огляду на вказані вище приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про необхідність у продовження запобіжного заходу обвинуваченим саме у виді домашнього арешту з визначенням заборони у певний час доби залишати житло з покладенням відповідних обов`язків, що в цілому не порушуватиме їх інтересів та відповідатиме завданням кримінального провадження.
Таким чином, виходячи з особи кожного з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тяжкості інкримінованого їм злочину, їх процесуальної поведінки під час розгляду кримінального провадження, з метою забезпечення виконання ними їх процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, усунення можливостей продовжувати вчиняти будь-які кримінально карані дії, суд вважає, що з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, слід продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді домашнього арешту на два місяці, тобто до 15.05.2020 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту до 15.05.2020 року включно, із забороною з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді домашнього арешту до 15.05.2020 року включно, із забороною з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обов`язки:
- з`являтися (прибувати) на виклик за першою вимогою до прокурора, суду;
- в період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
Ухвала діє по 15.05.2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3