24.04.2020
Справа № 642/1834/20
Провадження № 1кс/642/855 /20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0000795 від 02.04.2020 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липці, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньо освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000795 від 02.04.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, 02.04.2020 приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , після чого перебуваючи на території двору, підійшовши до житлового будинку, заліз по опорній трубі на балкон другого поверху, який був відчинений, після чого незаконно проник до середини будинку, належного ОСОБА_6 , тобто житла (приміщення, призначене для постійного проживання людей).

Спустившись по сходам на перший поверх та зайшовши до кухонної кімнати, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про місце схованки грошових коштів потерпілого, з метою особистого незаконного збагачення, відсунув холодильник від стіни, таємно викрав грошові кошти на загальну суму 80 000 грн.

Після чого ОСОБА_5 , взявши викрадені грошові кошти, залишив місце вчинення злочину та покинув територію домоволодіння, розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

02.04.2020 року скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань (ЄРДР) і відкрите кримінальне провадження № 0000795.

22.04.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, слідчий підтверджує наявними доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 02.04.2020 року; протоколами огляду місця події від 02.04.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 03.04.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.04.2020 року, висновком судово-дактилоскопічної експертизи №10/1/527СЕ-20 від 14.04.2020 року, повідомленням про підозру від 22.04.2020 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.04.2020 року.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор послалися на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується фактом перебування на розгляді у судах м. Харкова та Харківської області 10-ти обвинувальних актів відносно ОСОБА_5 .

При цьому зазначають, що вказане підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; є підстави вважати про можливість незаконно вливати на свідків та потерпілих та членів їх сім`ї з боку ОСОБА_5 з метою надання необхідних підозрюваному показів, оскільки він знайомий із ними та достовірно знає про їх місце проживання; тим фактом, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, а відповідно не має постійних джерел доходу і законних засобів до існування, що свідчить про реальну можливість вчиненні інших кримінальних правопорушень; тим фактом, що підозрюваний ОСОБА_5 не проживає за місцем реєстрації.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш мякий запобіжний захід.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_5 , неодружений, дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, зареєстрований, але за місцем реєстрації не проживає.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність зазначених вище обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має офіційних джерел отримання прибутку, характер та обставини вчинення інкримінованого злочину, відсутні міцні соціальні зв`язки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.06.2020 року.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу, в розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42040 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 20 червня 2020 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16: 45 год. 20.04.2020 року .

Строк дії ухвали до 20 червня 2020 року .

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн. (сорок дві тисячі сорок грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1