Справа №463/4426/20
Провадження №1-кс/463/2610/20
УХВАЛА

26 травня 2020 р. слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, просила скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 13 квітня (травня) 2020 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000190 від 17.02.2020 за ч. 2 ст. 382 КК України, визнавши незаконною бездіяльність слідчого щодо повторного не розгляду клопотання від 27.03.2020 про приєднання письмових доказів до кримінального провадження, неналежного розгляду клопотання від 27.03.2020 про визнання потерпілим в кримінальному провадженні, та невиконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 27.04.2020, зобов`язавши слідчого вжити заходів щодо визнання її потерпілою та внести відповідні відомості до ЄРДР, надіслати їй постанову про визнання потерпілим та відповідний витяг з ЄРДР та вжити заходів щодо належного розгляду клопотання від 27.03.2020 про приєднання письмових доказів до кримінального провадження.
Скаргу мотивує тим, що 13.04(05).2020 їй безпідставно відмовлено у визнанні потерпілою. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2020 аналогічну постанову слідчого від 03.04.2020 скасовано, однак оскаржуваною постановою їй було повторно відмовлено у визнанні потерпілою. Крім того, не виконано вимоги ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 27.04.2020 в частині повторного розгляду із винесенням відповідної постанови клопотання від 27.03.2020 про приєднання письмових доказів до кримінального провадження.
В судове засідання заявник не з`явилася, подала письмове клопотання про розгляд скарги у її відсутності. Слідчий в судове засідання не прибув, однак подав письмові заперечення на скаргу із клопотанням здійснювати розгляд скарги у його відсутності. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розглядускарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 13 квітня (травня) 2020 року вирішено відмовити у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000190 від 17.02.2020 за ч. 2 ст. 382 КК України з підстав відсутності даних, що останній завдано шкоду, передбачену ч. 1 ст. 55 КПК України, тому на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовлено у визнанні її потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, у зазначеній нормі закону закріплено обов`язок слідчого винести саме вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Однак слідчий при винесенні оспорюваної постанови від 13.04(05).2020 зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_3 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом із тим,зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не було проведено усіх слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди та зібрання доказів на підтвердження (спростування) спричинення їй моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останній не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу, що аналогічна за змістом постанова слідчого від 03.04.2020 вже скасовувалась ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону інші заявлені вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого до вчинення дій, в тому числі щодо зобов`язання слідчого визнати заявника ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, задоволенню не підлягають.
Крім того, в силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.

Аналогічно слідчий суддя не вбачає підстав для повторного зобов`язання слідчого вжити заходів для належного розгляду клопотання від 27.03.2020 (30.03.2020) про приєднання письмових доказів до матеріалів кримінального провадження із винесенням письмової постанови, оскільки зазначене питання вже вирішено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2020, яка набрала законної сили, та підлягає обов`язковому виконанню.

Щодо вимог про визнання бездіяльності слідчого незаконною, то в ч. 2 ст. 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги, а саме: скасувати рішення слідчого чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язати припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги. Тому скарга в цій частині вимог задоволенню також не підлягає, оскільки визнання бездіяльності слідчого незаконною не віднесено до компетенції слідчого судді на даній стадії кримінального процесу.

Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:

скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 13 квітня (травня) 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000190 від 17.02.2020 за ч. 2 ст. 382 КК України.

В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1