Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 173/2747/18
провадження № 51-6198ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року щодо ОСОБА_5 в межах кримінального провадження

№ 0000780 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2015 року за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого на підставі статей 75, 76 цього Кодексу від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 роки, направленого для відбування призначеного покарання відповідно до ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 жовтня 2018 року, якою скасовано іспитовий строк,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК.
Встановлені обставини
За вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 2

ст. 156 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Відповідно

до ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2015 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 18 вересня 2019 року залишив без задоволення апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника,

а зазначений вирок міськрайонного суду без змін.

Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить скасувати рішення місцевого й апеляційного судів на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Касаційний кримінальний суд, який входить до складу Верховного Суду, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі касаційних скарг поданих у порядку та у строки, встановлені главою 32 КПК, на судові рішення, що підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Усупереч п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК захисник у касаційній скарзі не зазначив найменування суду касаційної інстанції, яким наразі є Касаційний кримінальний суд Верховного Суду.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням захисник, вказуючи на необхідність скасування вироку місцевого й ухвали апеляційного судів на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, в касаційній скарзі

не навів обґрунтування їх незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК,

не вказав, які порушення допустили ці суди, у чому конкретно полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку районного й ухвали апеляційного судів з огляду на положення

статей 370, 374, 404, ч. 2 ст. 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Зокрема, захисник у касаційній скарзі не зазначив, чи заявляла сторона захисту в апеляційному суді клопотання, які всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК цей суд безпідставно не задовольнив, а також, яких конкретно доводів в апеляційних скаргах обвинуваченого й захисника всупереч ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційних скаргах сторони захисту. Натомість у ній ідеться про необхідність дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж та, яку дали суди першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, всупереч ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копій із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Також захисник не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення

недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3