УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94 від 04.11.2019 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94 від 04.11.2019 ОСОБА_3 , у якій заявник зазначив, що 29.10.2019 представник ОСОБА_3 29.10.2019 звернувся до слідчого Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) з клопотанням від 29.10.2019 № 307-к/00299/2019-2785, у якому просив, зокрема, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у зазначеному провадженні та допитати останнього.
За наслідками розгляду вказаного клопотання слідчий ДБР ОСОБА_5 04.11.2019 постановив рішення про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 , яке заявник отримав 07.11.2019.
Вважаючи вказане рішення необґрунтованим, заявник просив слідчого суддю вказану постанову скасувати та покласти на слідчого обов`язок вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94, а також допитати останнього як потерпілого.
У судове засідання заявник не прибув, однак у своїй заяві від 29.11.2019 просив здійснити розгляд скарги за його відсутності, зазначивши, що наведені у скарзі вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.
Слідчий ОСОБА_5 , будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду, у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов висновку про таке.
ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94, у якому слідчий 04.11.2019 частково відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 від 29.10.2019 у частині надання ОСОБА_3 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та його допиту.
У силу ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають з-поміж іншого з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК особою, яка прийняла заяву про вчинення щодо особи кримінального правопорушення, має бути вручена останній пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК у разі наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що ініціатору заяви шкода не завдана, слідчий вмотивованою постановою відмовляє у визнанні особи потерпілим.

Тобто, зміст такого рішення слідчого повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася, обставини, які встановлені під час досудового розслідування та обставини, які виключають задоволення заяви, тобто визнання заявника потерпілим.

Як вбачається зі скарги, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94 розпочате на підставі заяви гр. ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням співробітниками Національного антикорупційного бюро України кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України.
З наведеного витікає, що слідчий своєю постановою від 04.11.2019 фактично відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за фактом незаконного збирання та використання конфіденційної інформації стосовно нього, не обґрунтувавши таку відмову, оскільки зазначив, що заявник не довів факту спричинення йому шкоди кримінальним правопорушенням.
Сукупність наведеного свідчить, що рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим постановлене слідчим без належного обґрунтування, що свідчить про його невмотивованість та не відповідність вимогам закону.

У силу п.7 ч.1 ст. 303 КПК відмова у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій може бути оскаржена потерпілим до слідчого судді.

Статтями 56, 58 КПК визначено коло процесуальних прав потерпілого та його захисника у кримінальному провадженні. Зокрема, зазначені учасники кримінального провадження наділені правом збирати та подавати слідчому докази, заявляти клопотання про проведення слідчих дій.

Реалізація наведених прав потерпілого передбачена статтею 93 КПК, відповідно до якої останній здійснює збирання доказів через ініціювання проведення слідчих дій шляхом подання слідчому клопотань, які розглядаються останнім у порядку, визначеному ст. 220 КПК.

Враховуючи, що згідно з положеннями Глави 20 КПК допит є слідчою дією, відповідне клопотання потерпілого чи його представника у силу вимог ст. 220 КПК має бути розглянуте упродовж трьох днів. Рішення слідчого про відмову у задоволенні такого клопотання відповідно до ст. 93 та ст. 303 КПК може бути оскаржене до слідчого судді.

Як свідчить клопотання представника ОСОБА_3 та прийняте слідчим 04.11.2019 за наслідком його розгляду рішення, у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_3 як потерпілого відмовлено, оскільки, на думку слідчого, підстави для проведення такої слідчої дії відсутні.

Однак, як зазначено вище, кримінальне правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування, безпосередньо стосується законних інтересів та прав ОСОБА_3 , що дає обґрунтовані підстави для висновку, що постанова слідчого від 04.11.2019 підлягає скасуванню, а скарга в цій частині задоволенню.

Водночас, розглядаючи порушене заявником питання щодо покладення на слідчого обов`язку вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вимоги заявника в цій частині не відповідають вимогам КПК та зазначеному у ст. 303 КПК переліку рішень, дії та бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 221, 303, 306 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94 від 04.11.2019 за ч. 1 ст. 182 КК України скасувати у частині відмови ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у вказано у провадженні та врученні останньому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, а також допиті ОСОБА_3 як потерпілого у цьому провадженні.
Зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 620 190 000 000 016 94 від 04.11.2019, допитати ОСОБА_3 як потерпілого у вказаному провадженні.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1