Справа № 487/7750/19
Провадження № 1-кс/487/8318/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 23.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000502 від 09.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся із скаргою в якій просив про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 23.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000502 від 09.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 постановою від 23.09.2019 року закрив кримінальне провадження №0000502 від 09.07.2019 року про вчинення кримінального правопорушення начальником Другого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 та прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 зареєстрованого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві 09.07.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2019 року у справі №487/4324/19, за заявою ОСОБА_4 від 08.05.2019 року за фактом внесення до офіційних документів - клопотань про надання тимчасового доступу до речей і документів, завідомо неправдивих відомостей щодо службових осіб ОК «ЖБК «Левітана», які начебто занизили податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість, що призвело до фактичного не надходження до державного бюджету коштів у особливо великому розмірі, внаслідок чого навмисно вводили в оману слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси, вказані дії здійснювались з метою для отримання інструментів кримінального переслідування та здійснення незаконного тиску на суб`єктів господарювання.

Вважає, що слідчим постанова про закриття кримінального провадження в порушення вимог ст. 110 КПК України не мотивована, в неї не відображені обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви та їх обґрунтування, ОСОБА_4 не було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, за час здійснення досудового розслідування, слідчим не було проведено жодної слідчої дії, з метою розслідування правопорушення, висновок слідчого про відсутність складу злочину безпідставний, оскільки в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наявні усі елементи складу злочину за ч.1 ст. 366 КК України, також ним не виконані вимоги ч.2 ст.9 КПК України, відповідно до яких останній зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, тому передчасно закрив кримінальне провадження.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав з підстав викладених у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000502 від 09.07.2019 року, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 09.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Постановою від 23.09.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 зазначене кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ГУ ДФС в Одеські області та прокуратури Одеської області під час складання та видачі клопотань про тимчасовий доступ до документів та призначення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000004 від 22.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом з тим, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону у повному обсязі не дотримався.

Так, ОСОБА_4 08.05.2019 року звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєва (зареєстрованого 16.05.2019 року за вх.. 1536-ПЗ) із заявою про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення начальником Другого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 та прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України щодо внесення до клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів від 25.10.2018 року та 04.04.2018 року неправдивих відомостей та здійснити досудове розслідування.

17.05.2019 року за вих.. 05.10/1536-ПЗ на ім`я ОСОБА_4 було направлена відповідь про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, у зв`язку із відсутністю об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

У зв`язку з чим 05.06.2019 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо не внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 08.05.2019 року.

Ухвалою від 02.07.2019 року слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_8 , скаргу ОСОБА_4 задоволено та зобов`язано ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 08.05.2019 року.

На підставі ухвали від 02.07.2019 року слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві 09.07.2019 року внесені відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000502 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України за фактом можливого службового підроблення службовими особами СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області та прокуратури Одеської області процесуальних документів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

09.07.2019 року створена слідча група, повідомлено про початок досудового розслідування та доручено слідчому ОСОБА_5 проведення досудового розслідування.

Під час здійснення досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 допитано 23.07.2019 року як свідка ОСОБА_4 , постановою від 25.07.2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні, витребувано та долучено до матеріалів провадження відомості, що містяться в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000004 щодо руху вказаного провадження, із зазначенням даних про реєстраторів процесуальних дій, долучена ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2019 року.

Крім того, слідчим було долучено до матеріалів провадження копії клопотання від 08.07.2019 року начальника 2 ВРКП СУ ФР ГЦ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 про призначення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000004 від 22.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, копія висновку економічного дослідження №91 від 08.07.2019 року фахівця ОСОБА_9 за вищевказаним клопотанням, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 23.11.2018 року старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 з матеріалів кримінального провадження №0000899, у якості доказів.

На підставі вищевказаних доказів слідчим, було прийнято рішення про відсутність у діях службових осіб ГУ ДФС в Одеські області та прокуратури Одеської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 224 КПК України допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.

Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань. За необхідності до участі в допиті залучається перекладач.

Таким чином, чинними нормами КПК України, не передбачений інший порядок отримання показів свідка окрім, як його допит здійсненний в порядку передбаченим цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Проте, відсутні докази того, що копії клопотання від 08.07.2019 року начальника 2 ВРКП СУ ФР ГЦ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 про призначення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000004 від 22.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, копія висновку економічного дослідження №91 від 08.07.2019 року фахівця ОСОБА_9 за вищевказаним клопотанням, були отримані слідчим відповідно до вимог КПК України, на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів з кримінального провадження №0000004 від 22.03.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст. 9, 383, 384 КПК України).

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування слідчим не було в повному обсязі проведено досудове розслідування по перевірці обставин викладених у заяві ОСОБА_4 , оскільки не здійснено в повному обсязі дії по збиранню і дослідженню доказів, зокрема не допитано свідків та не вчинені інші слідчі (процесуальні) дії, що свідчить проте, що слідчим не було дотримано вимог закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що постанова від 23.09.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000502 від 09.07.2019 року підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 23.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000502 від 09.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - задовольнити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 23.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000502 від 09.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1