Справа № 350/2161/19
Провадження № 1-кп/350/195/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуюючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 04 листопада 2019 року за №0000355 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу,-

за участю сторін кримінального процесу:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, яке мотивоване тим, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду від 06 листопада 2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 03 січня 2020 року. Заявлені під час обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого йому загрожує покарання до шести років позбавлення волі, і з огляду на тяжкість та неминучість покарання може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадждженню іншим чином. Крім цього ОСОБА_3 засуджений 21 лютого 2019 року за вчинення аналогічного злочину до покарання у виді громадських робіт, від відбування яких ухиляється, у зв`язку з чим обвинувальний акт відносно нього розглядається Рожнятівським районним судом за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, по місцю проживання характеризується негативно, ніде не працює, його джерело існування невідоме, зловживає алкогольними напоями, а тому інші запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вказаним ризикам та не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника з приводу заявленого прокурором клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2019 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який спливає 03 січня 2020 року.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, вік обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, і на даний час обвинувачується у повторному вчиненні корисливого злочину, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі у разі доведеності його вини, може переховуватись від суду, оскільки у нього відсутні такі соціально стримуючі фактори, як сім`я та робота, незаконно впливати на потерпілого і свідків, які ще не допитані судом. Також суд враховує наявність у провадженні суду інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 389 КК України, а тому суд вважає за необхідне, обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96000 грн.

Керуючись ст.ст. 131, 176-178, 183-184,197, 314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м. Івано-Франківська, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 березня 2020 року включно. з можливістю внесення застави в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96000 грн. (дев`яносто шість тисяч гривень).

З моменту внесення заставодавцем застави вважати, що обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Застава може бути внесена як самими обвинуваченими так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обовязки:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1