Провадження № 1-кс/734/496/20 Справа № 734/311/20
У х в а л а

іменем України

21 червня 2020 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000088 від 29.08.2018 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Київської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, солдата резерву, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного по ч. 4 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:
21 червня 2020 року прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що солдат резерву ОСОБА_5 , будучи резервістом оперативного резерву другої черги, виконуючи обов`язки служби у військовому резерві під час проходження навчальних зборів у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 9 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків служби у військовому резерві під час проходження навчальних зборів, біля 13.00 год. 16.08.2018 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командира (начальника) самовільно залишив місце служби, а саме навчальні збори резервістів оперативного резерву другої черги, що проводились у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Будучи відсутнім на місці службі, резервіст ОСОБА_5 обов`язки служби в резерві не виконує, час проводить на власний розсуд. Вжитими слідчими та оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження резервіста ОСОБА_5 не представилося за можливе.
31.01.2020 на підставі зібраних доказів відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 та ст. 277 КПК України резервісту ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України резервістом ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , допитами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
31.01.2020 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
19 червня 2020 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , затриманий відповідно до ч. 4 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на доводи, наведені клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що є непридатним до військової служби, про що зазначено у його військовому квитку. У військовій частина, яка дислокується на АДРЕСА_2 ніколи не був. Про те, що перебуває у розшуку не знав. Жодних повісток від правоохоронних органів не отримував. Має на утриманні двох малолітніх дітей. Зобов`язується по першому виклику з`являтися уповноваженої особи.

Захисник вважає, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 немає. Останній має сім`ю, утримує двох малолітніх дітей, раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, від органів досудового розслідування не переховувався. Прокурором не доведено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлявся про виклик до слідчого. Тому, з урахуванням наведеного захисник вважає, що для виконання процесуальних обов`язків, до ОСОБА_5 достатньо буде застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.
Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Разом з тим, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, утримує двох малолітніх дітей. Прокурором у судовому засіданні не надано достатніх і переконливих доказів того, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування та належним чином повідомлявся про виклик до уповноваженої особи для проведення відносно нього слідчих чи процесуальних дій.
За вищевказаних обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, терміном на що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, а також перешкоджатиме спробам переховування від органу досудового слідства та суду та встановлення істини у справі, вчинення інших кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:

у клопотанні прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Київської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, солдата резерву, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного по ч. 4 ст. 407 КК України КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) Прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.

2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто до 20 серпня 2020 року, але не більше строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Слідчий суддя