справа № 208/3472/20
№ провадження 1-кп/208/569/20
ВИРОК
Іменем України

17 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000810 від 17.05.2020 року і угоду про визнання винуватості від 30.05.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Веселий Гай Суражського району Брянської області, громадянкою України, маючою середню спеціальну освіту, вдовою, офіційно непрацюючою, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимою, обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000810 від 17.05.2020 року і угоди про визнання винуватості від 30.05.2020 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
Так, 06.05.2020 року приблизно о 11:00 годині ОСОБА_4 прийшла додому до раніше знайомої їй ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи в квартирі за вказаною адресою, під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні кухні, побачила на столі мобільний телефон «Nomi» model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , належні ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.
06.05.2020 року в період з 11:00 години до 11:15 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кухні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне, незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала зі столу належний ОСОБА_6 мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/540 від 26.05.2020 року складає 333 грн 33 коп та сім картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить.
Заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
30 травня 2020 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачена беззастережно визнає свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у пред`явленому обсязі у судовому провадженні.
Потерпіла у цьому провадженні, ОСОБА_6 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надала письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості та прохала провести судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності, цивільний позов заявляти наміру не має.
Підписуючи вказану угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше несудима, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаялась, перебуває на обліку лікаря нарколога, не перебуває на обліку лікаря психіатра, сторони узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено. Також наслідком укладання угоди для обвинуваченої є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.
У разі невиконання обвинуваченою угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачена розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що між нею та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням їй вказаного покарання. Злочин вчинила при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між нею та прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченої повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, в матеріалах кримінального провадження наявна згода потерпілої на укладення такої угоди.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням особи винної, ступеню та характеру сприяння обвинуваченої у проведенні досудового розслідування щодо неї, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, згоди потерпілої на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, те що обвинувачена раніше несудима, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку лікаря нарколога, не перебуває на обліку лікаря психіатра, її щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/540 від 26.05.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 28.05.2020 року № 208/3353/20, 1-кс/208/963/20 на мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон «Nomi», model: i241+, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_6 ;
- договір про надання фінансового кредиту під заставу залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1