УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2020 Справа №607/326/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , слідчої СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся власник майна громадянин Португальської Республіки ОСОБА_6 в особі представника адвоката ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна автомобіля марки Mercedes-Benz E220, 2003 року випуску, н.з. НОМЕР_1 (португальська реєстрація), номер шасі НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2019 року (справа №607/20239/19).

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000502 від 25.08.2019 року, накладено арешт на майно автомобіль марки Mercedes-Benz E220, 2003 року випуску, н.з. НОМЕР_1 (португальська реєстрація), який належить ОСОБА_7 , визначено місцезнаходження зберігання вказаного автомобіля на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області за адресою вул.Степова, 45, м. Тернопіль, з метою збереження речового доказу на термін не менше 1 місяця з дня постановлення ухвали для проведення необхідних експертиз.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про скасування арешту майна, зазначив про відсутність підстав для подальшого арешту майна з огляду на відсутність будь-яких клопотань органів досудового розслідування про призначення судових експертиз, а відтак, про невиправданість подальшого втручання у право заявника, який не є підозрюваним чи обвинуваченим в межах даного кримінального провадження, на мирне володіння своєю власністю, тому просив його задовольнити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Слідча СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 подане клопотання про скасування арешту майна підтримала, зазначила про те, що потреба у подальшому застосуванні арешту щодо вказаного у клопотанні майна відпала з огляду на відсутність необхідності проведення експертиз в межах даного кримінального провадження.

Потерпілою було подано письмове заперечення що скасування майна, в якому вона зазначила, що оскільки дане майно автомобіль марки Mercedes-Benz E220, 2003 року випуску, н.з. НОМЕР_1 (португальська реєстрація), який належить ОСОБА_7 , є речовим доказом по справі та одночасно знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зняття арешту та його повернення власнику може негативно вплинути на його збереження та призвести до вивезення речового доказу за межі України.

Заслухавши сторін, дослідивши подані сторонами заяви та додані до них матеріали, здійснюючи розгляд клопотання в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

З огляду на те, що досудовим розслідуванням не встановлено обставин та не надано обґрунтувань, що арештоване майно, з якого заявник просить скасувати арешт, підлягає подальшому арешту, впродовж всього періоду з моменту постановлення ухвали від 29 серпня 2019 року про накладення арешту на майно та до моменту звернення до суду адвокатом ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту на майно органами досудового розслідування не було подано жодного клопотання про призначення судових експертиз, проведення якої (яких) могло б виправдати цілі досудового розслідування для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також підтвердження органами досудового розслідування відсутності потреби у проведенні експертиз в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність потреби у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на рухоме майно, автомобіля марки Mercedes-Benz E220, 2003 року випуску, н.з. НОМЕР_1 (португальська реєстрація), номер шасі НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , та необхідності зберігання такого на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області немає, а відтак, клопотання про скасування арешту із автомобіля підлягає задоволенню, а застосований відповідно до ухвали від 29.08.2019 року (№607/20239/19) захід забезпечення кримінального провадження скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах громадянина Португальської Республіки ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2019 року (справа №607/20239/19), на автомобіль марки Mercedes-Benz E220, 2003 року випуску, н.з. НОМЕР_1 (португальська реєстрація), номер шасі НОМЕР_2 , повернувши вказаний автомобіль громадянину Португальської Республіки ОСОБА_7 як власнику вказаного майна, що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Копію даної ухвали надіслати ОСОБА_7 (тимчасове місце проживання: Тернопільська область, Підволочиський район, с.Мовчанівка), представнику заявника адвокату ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. майдан Волі, буд. 4) та старшому слідчому СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1