Номер провадження: 11-сс/813/443/20
Номер справи місцевого суду: 511/384/20 1-кс/511/102/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року про застосування до затриманого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 )запобіжного заходу у виді тимчасового арешту,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 березня 2020 року було частково задоволено клопотання керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та застосовано тимчасовий арешт до громадянина Республіки Молдови ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 32 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Кіпр.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою у клопотанні керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в порушення вимог п.2 ч.4 ст.583 КПК України до суду не було надано належним чином завірених копій документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; додані документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки не мають офіційного перекладу на державну мову.

Крім цього, захисник зазначив, що посилання прокурора на наявність запису в базі Інтерполу стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути підставою для застосування тимчасового арешту, а тільки для його затримання.

Перед початком апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання без його участі та задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді встановлено, що 01.03.2020 року, в пункті пропуску «Кучурган - Авто», під час здійснення прикордонного контролю, встановлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документованого закордонним паспортом громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_1 виданого 22.08.2019, який з 10.02.2020 перебуває у міжнародному розшуку за НЦБ Інтерполу у Кіпрі.

Співробітниками Державної прикордонної служби «Кучурган-Авто», 01.03.2020 о 17 годині 55 хвилин у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано.

В подальшому останнього передано співробітникам Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, якими його було поміщено до ITT №5 ГУНП в Одеській області.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу України, ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) розшукується правоохоронними органами Республіки Кіпр за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 295, 324 КК Кіпру (крадіжка, розбій).

З матеріалів, наданих компетентними органами Кіпру вбачається, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) на території Кіпру обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 295, 324 КК Кіпру (крадіжка, розбій).

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_12 на території Кіпру, відповідають злочинам, передбаченим ст. 185 та ст. 186 КК України та є екстрадиційними, оскільки ч.1 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане діяння, у відповідності до ст.49 КК України, на цей час не закінчилися.

Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до ч.4 ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч.6 ст.583 КПК України, при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) слідчий суддя виходив з того, що, відповідно до інформації наданої відділом міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП України в Одеській області від 01.03.2020 року, компетентні органи Республіки Кіпру підтвердили розшук ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) та висловили прохання вказану особу арештувати.

Ініціатором розшуку ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) є Національне центральне бюро Інтерполу Республіки Кіпру.

Апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про те, що документом, який містить дані про обрання щодо ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, є інформація щодо виставлення Бази даних Інтерполу, відповідно до обліків Генерального секретаріату Інтерполу, із зазначенням номеру справи, дати обрання запобіжного заходу у виді арешту та найменування суду, який обрав вказаний запобіжний захід.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_8 існували відповідні правові підстави - останній перебував у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави (Республіки Кіпру), які висловили бажання його арештувати.

При цьому апеляційний суд зазначає, що на стадії застосування до особи тимчасового арешту слідчий суддя не досліджує питання про винуватість або невинуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, який зазначив, що прокурором надано у повному обсязі перелік документів, відповідно до вимог ч.4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, а тому, на підставі Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» 1957 року, ст. 583 КПК України, існує необхідність застосування до ОСОБА_8 тимчасового арешту, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Кіпр.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.583 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа затриманого, перевірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах затриманого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 12, 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 405, 407, 418, 419, 422, 583 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.03.2020 року про застосування до затриманого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) тимчасового арешту, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4