Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/216/2020 Справа №641/4327/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 , вказуючи, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, який залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.08.2019. В подальшому, строк тримання під вартою обвинуваченій неодноразово продовжувався, строк дії ухвали Комінтернівського районного суду м. Харова від 27.11.2019 спливає 25 січня 2020 року. Прокурор вказує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним ст. 177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків впродовж судового розгляду.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у видів тримання під вартою, оскільки вважали, що ризики не підтверджені.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 до обвинуваченої ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, який залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.08.2019. В подальшому, запобіжний захід відносно обвинуваченої у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався. Ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2019 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 припиняє свою дію 25 січня 2020 року.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень-злочинів свідчить про підвищену суспільну небезпеку, оскільки ОСОБА_6 звинувачується в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винуватою в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 . Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих їй кримінальних правопорушень та імовірність ухилення обвинуваченої від суду, ризик втечі, а також продовження скоєння кримінального правопорушення обвинуваченою.
В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що обставини дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, продовжить скоєння кримінальних правопорушень, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу або зміну раніше обраного запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки.
Крім того, наявність ризиків перешкоджання обвинуваченою встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вчинення нею нових правопорушень, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено,у зв`язку з чим суд продовжує строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої.
З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 197, 199, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 19 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1