Справа № 204/8252/19
Провадження № 1-кп/204/342/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
27 січня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_7
В провадженні судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на ту обставину, що безпосередню матеріальну шкоду обвинуваченими завдано потерпілим, які зазначені в обвинувальному акті.
Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
З обвинувального акту вбачається, що діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом відкритого викрадення їх майна (зокрема, золотого ланцюжка, про який йдеться в заяві), зазначені особи визнані у кримінальному провадженні потерпілими.
Оскільки суд на стадії підготовчого судового засідання за нормами кримінального процесуального закону позбавлений можливості долучати докази, прокурором в судовому засіданні було надано на огляд постанову про визнання речовим доказом від 30.10.2019, в якій зазначено, що золотий ланцюжок, 585 проби, загальною вагою 7,47 г, який було вилучено на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у повного товариства «Ломбард Кредитцентр «Томчук і компанія», було визнано в якості речового доказу. Згідно до наданої на огляд квитанції, доказ переданий на зберігання відповідному органу.
З матеріалів заяви вбачається, позиція заявник зводиться до того, що повному товариству було завдано шкоду не злочином, вчинення якого інкримінується обвинуваченим, а тим, що в Ломбарді на підставі ухвали слідчого суді було вилучено ювелірний виріб, а саме, золотий ланцюжок 585 проби загальною вагою 7,47 г, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
У зв`язку із наведеним, з оглянутих матеріалів не інкримінується спричинення матеріальної шкоди обвинуваченими повному товариству «Ломбард Кредитцентр «Томчук і компанія», а вилучення майна відбулось з інших підстав згідно до ухвали слідчого судді.
З огляду на ту обставину, що з оглянутої судом постанови з матеріалів провадження вбачається, що зазначеній в заяві ланцюжок визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, його доля підлягає вирішенню судом на підставі ст.100 КПК України під час постановлення вироку.
Одночасно суд зауважує, що за ч.12 ст.100 КПК України, спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Таким чином, законом чітко встановлений порядок вирішення питання щодо долі речового доказу.
Враховуючи те, що на даний час повному товариству не завдано шкоди безпосередньо кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.186 КК України, долю речових доказів суд буде вирішувати під час постановлення вироку. В разі виникнення спору про право заявник має право вирішити спір в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для визнання повного товариства «Ломбард Кредитцентр «Томчук і компанія» потерпілим та цивільним позивачем в кримінальному провадженні, тому у задоволенні клопотання заявника відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.55,61, 392 КПК України
У задоволенні клопотання директора повного товариства «Ломбард Кредитцентр «Томчук і компанія» ОСОБА_8 про визнання потерпілим та цивільним позивачем повного товариства «Ломбард Кредитцентр «Томчук і компанія» - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1