233 № 233/71/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 09 травня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Степанівка, Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою технічною освітою, працездатного, який не працює, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 09 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, що виразилися в спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за наступних обставин:

08 травня 2018 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходила біля магазину «Магарич» по вул. Ціолковського в м. Костянтинівка, Донецької області, де в цей час вона зустріла раніше знайомого їй ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та під час розмови між ними почалась сварка, в ході якої останні йшли по вул. Ціолковського в м. Костянтинівка в напрямку площі Перемоги в м. Костянтинівка. Під час сварки ОСОБА_5 почав відчувати особисту неприязнь до ОСОБА_6 , на підставі чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Так, 08 травня 2018 року у вищевказаний час ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Перловка» по вул. Ціолковського в м. Костянтинівка, Донецької області, реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесного ушкодження, обома руками схопив ОСОБА_6 за одяг та потягнув до себе, після чого лівою рукою схопив останню за праву руку в області передпліччя та, утримуючи її, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю, після чого лівою рукою схопив її за волосся в районі потилиці та, утримуючи її голову за волосся, наніс два удари головою ОСОБА_6 о металевий паркан.

Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на умисне спричинення легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: припухлість м`яких тканин у ділянці лоба праворуч з переходом на праву скроневу область, крововилив на повіках правого ока, біля внутрішнього кута лівого ока, крововилив у білкову оболонку правого ока, забитну рану нижньої губи, крововилив правого передпліччя, ЗЧМТ струс головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.
Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання вкотре не з`явилася.
Через повторне неприбуття в підготовче судове засідання потерпілої судом на обговорення учасників судового провадження поставлене питання про можливість проведення підготовчого судового засідання у відсутності потерпілої.
Прокурор, захисник, обвинувачений висловили свою думку про неможливість проведення підготовчого судового засідання у відсутності потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з неодноразовою неявкою потерпілої в підготовчі судові засідання, що, фактично, прирівнюється до її відмови від обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти закриття кримінального провадження, оскільки вважає, що причини неявки потерпілої до суду невідомі, та просив відкласти підготовче судове засідання та повторно викликати потерпілу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 в підготовчі судові засідання, які були призначені 02 грудня 2019 року на 09:00 год., 18 грудня 2019 року на 09:00 год. та на 11 січня 2020 року на 09:00 год. не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв не надала.

Суд приймав всі можливі законні заходи щодо належного виклику потерпілої в підготовчі судові засідання, шляхом надіслання судових повісток за адресою вказаною в матеріалах кримінального провадження ( АДРЕСА_2 ), однак судові повістки повернулись із зазначенням «за закінченням терміну зберігання»; електронною поштою, наявною в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, потерпіла ОСОБА_6 викликалась в судові засідання на 18 грудня 2019 року та на 11 січня 2020 року шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на офіційному Web-сайті Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.
З доповідних записок секретаря судового засідання ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи, вбачається, що повідомити потерпілу ОСОБА_6 про призначені судові засідання телефоном не представляється можливим, оскільки номер мобільного телефону, зазначений в матеріалах кримінального провадження (050 521 33 91) знаходиться поза зоною досяжності. Інші засоби зв`язку з ОСОБА_6 відсутні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження) КК України.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, розпочато слідчим за заявою потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя, а судового провадження суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

З огляду на положення ч. 6 ст. 9, ч. 4 ст. 26, ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, належним чином повідомленого про судовий розгляд, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення прирівнюється до відмови потерпілого від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням. При цьому суд зауважує, що згідно ч. 2 ст. 235 КПК України привід до потерпілої застосований бути не може.
Суд вважає встановленим той факт, що потерпіла ОСОБА_6 протягом тривалого часу була обізнана про те, що судом розглядається кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, в якому вона визнана потерпілою, була ознайомлена з правами та обов`язками потерпілого, однак свідомо нехтує своїми процесуальними обов`язками, не цікавиться процесом розгляду справи судом, не вживає будь-яких заходів щодо активної участі в судових засідання, а також не подає клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до абзацу 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені, зокрема п. 7 частини 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Таким чином, дослідивши клопотання обвинуваченого та захисника, з`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки дане кримінальне провадження є провадженням у формі приватного обвинувачення, а потерпіла ОСОБА_6 більше ніж два рази без поважних причин не з`явилася у судові засідання, відмовившись таким чином від обвинувачення, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26, 284, 314, 340, 372, 477 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 09 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1