ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/1504/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1400/20 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали кримінального провадження № 11-кп/818/1400/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Первомайського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, приватного підприємця, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, спричиненої злочином, задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 :

- 3041,70 грн. на відшкодування матеріальної шкоди;

- 18778,50 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 15700 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта для проведення судово-психологічної експертизи.

Як встановив суд, 18.09.2016, близько 08:30 години, ОСОБА_9 приїхав на територію колишньої бази відпочинку «ЗЗБК №2», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка на теперішній час перебуває у користуванні ОСОБА_7 . Знаходячись на вказаній території ОСОБА_9 побачив як ОСОБА_7 , знаходячись на березі біля водойми Берецького водосховища, заважав працівникам ТОВ «Рибхоз» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знімати встановлені ним пристрої ловлі раків. Під час вказаних подій між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка, в ході якої, на ґрунті особистих неприязних відносин, що тривають значний час, у ОСОБА_7 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_9 , який у цей час знаходився на береговій території, та схопивши останнього руками за одяг одежі, наніс один удар своєю головою у обличчя ОСОБА_9 . Від отриманого удару ОСОБА_9 впав на землю. Після чого ОСОБА_7 сів зверху на його тулуб та руками наніс йому не менше 10 ударів по обличчю.
Внаслідок своїх неправомірних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 176-ПР/16 від 16.11.2016, один синець в проекції лобно-скроневої кістки зліва, по одному синцю на нижніх та верхніх повіках, як правого так і лівого ока, від внутрішнього кута до середніх третин, одну забійну рану на переніссі, поміж бровами, один синець, який розташовується навколо вищевказаної рани, одну садна на спинці носу, одного садна в проекції правої скроневої кістки, один синець в проекції правої виличної кістки, одного садна на фоні вищевказаного синця, одного синця в проекції правої скронево-тім`яної кістки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток носу з обох сторін з розходженням уламків, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що закриваючи кримінальне провадження у зв`язку із закінчення строків давності, суд позбавлений можливості вирішувати цивільний позов, оскільки вирішення цивільного позову можливо лише при ухваленні обвинувального вироку. Наголосив, що при вирішенні розмірів сум, які підлягають стягненню з обвинуваченого, суд взагалі не навів переконливих доказів на підтвердження його винуватості. Указав, що відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати розподіляються у разі ухвалення обвинувального вироку, а тому понесені по ці справі судові витрати на проведення експертизи компенсуються за рахунок держави. Просить ухвалу суду в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_9 та стягнення з ОСОБА_7 вартості судово-психологічної експертизи скасувати, ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою цивільний позов залишити без розгляду, а витрати на проведення судово-психологічної експертизи віднести на рахунок держави. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого та представника потерпілого, які вважали ухвалу законною та обґрунтованою, думку прокурора про часткове задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи обвинуваченого про те, що процесуальні витрати розподіляються у разі ухвалення обвинувального вироку, а тому понесені по цій справі судові витрати на проведення судово-психологічної експертизи компенсуються за рахунок держави, позбавлені підстав.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно роз`яснень, які містять в п. 20 Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 року, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Таким чином, вирішення судом першої інстанції в своїй ухвалі питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта для проведення судово-психологічної експертизи, є законним та обґрунтованим, оскільки відповідає вимогам, передбаченим ч.1 ст.126 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.122 КПК України, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, залучення експерта та проведення судово-психологічна експертиза №2666 від 05 квітня 2019 року було здійснено за клопотанням захисника обвинуваченого, тобто сторони захисту.

Доводи обвинуваченого про необхідність залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 без розгляду є необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч.3 ст.129 КПК України, суд залишає позов без розгляду лише у трьох випадках: у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу.

Тобто цим кримінальним процесуальним законом передбачено вичерпний перелік випадків залишення цивільного позову без розгляду.

Тому апеляційна скарга обвинуваченого в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з цим, доводи обвинуваченого про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно приписам ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом цього закону вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні передбачено лише у випадку ухвалення судом обвинувального вироку.

ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності ухвалою суду, а не вироком.

За таких обставин, вирішивши цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 суд першої інстанції порушив вимоги, передбачені ст.129 КПК України, що згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України тягне скасування ухвали в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 - скасувати і призначити новий розгляд в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в частині рішення про призначення нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства касаційному оскарженню не підлягає.

У решті ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: