Дата документу 10.12.2019 Справа № 554/7591/17
У Х В А Л А
іменем України
10 грудня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 21.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2019 року до суду звернулась ОСОБА_3 зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, в якій просить зобов`язати слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 визнати заявника потерпілою у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 04.10.2019 року нею було подано заяву до прокуратури Полтавської області про визнання потерпілою у кримінальному провадженні №0000288. 30.10.2019 року на адресу заявника надійшла копія постанови слідчого від 21.10.2019 року, згідно з якою відмовлено у визнанні потерпілим і мотивами прийняття такого рішення зазначено, що у заяві начебто не наведено конкретних відомостей про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або матеріальної шкоди. Вказує, що злочин, передбачений ст.162 КК України з формальним складом, а тому, на думку заявника, вона не повинна наводити доказів завдання моральної, фізичної або матеріальної шкоди, оскільки це виходить за межі складу злочину. Разом із тим, вказує, що особами, які незаконно провели обшук, порушено права заявника щодо недоторканності її житла. Вважає відмову у визнанні потерпілою незаконною та такою, що порушує її права та законні інтереси. На підставі викладеного, а також враховуючи доводи, викладені у скарзі, просить задовольнити подану скаргу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та представник заявника - адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали в повному обсязі з викладених у ній підстав, просили скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом установлено, що у провадженні слідчого прокуратури Полтавської області перебувало кримінальне провадження №0000288, внесене до ЄРДР 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, за заявою ОСОБА_6 .

Як слідує зі скарги, 04.10.2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою, у якій просила визнати її потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 21.10.2019 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 05.09.2017 року з підстав відсутності шкоди, завданої заявнику кримінальним правопорушенням

Із вказаної постанови слідчого від 21.10.2019 року вбачається, що при розгляді заяви ОСОБА_3 від 04.10.2019 року про визнання потерпілою проведеним досудовим розслідуванням на час винесення постанови не встановлено фактів завдання шкоди особі у розумінні вимог, передбачених кримінальним процесуальним законом, а саме, що кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди заявниці.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, в тому числі показання свідків та інші в їх сукупності щодо можливої умисної протиправної спрямованості дій стосовно заявника слідчий дійшов до висновку про відсутність підстав вважати ОСОБА_3 потерпілою з огляду на таке. У заяві ОСОБА_3 від 04.10.2019 року будь-яких конкретних відомостей про завдання їй моральної, фізичної або майнової шкоди певними діями конкретних осіб не зазначається, а лише наведені загальні міркування негативного ставлення до дій та незгода з діями працівників правоохоронних органів. Крім того, як зазначено у постанові, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, характеризується лише прямим умислом, наявність якого на даний час зібраними доказами не підтверджується та підлягає перевірці під час здійснення досудового розслідування. Так, на даний час досудове розслідування триває, а тому рішення про визнання тієї чи іншої особи потерпілою є передчасним та безпідставним.

Враховуючи наведені заявником обставини, та аналізуючи на предмет законності зазначену постанову, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав і свобод, законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого, при цьому заявником ОСОБА_3 не доведено, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілою їй дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як це передбачено ч.1 ст.55 КПК України, разом із тим, ОСОБА_3 не надано до суду жодного доказу на підтвердження її душевних страждань, переживань або фізичних страждань, завданої фізичної, моральної або майнової шкоди тощо.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст.9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви від 04.10.2019 року, навівши достатньо вагомі підстави та мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Враховуючи наведене та обставини, які зазначені ОСОБА_3 щодо залучення її до кримінального провадження як потерпілої, то остання на даний час в силу положень ст.55 КПК України не є потерпілою у кримінальному провадженні №0000288.

Окрім цього, зважаючи на відомості про кримінальне правопорушення, які внесені до ЄРДР за відповідною заявою, заявником не наведено конкретних фактів та достатніх обґрунтувань щодо заподіяння їй шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням, що є обов`язковою передумовою для визнання особи потерпілою, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Разом із тим, як встановлено у судовому засіданні, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 триває, крім того, згідно з постановою прокурора від 13.11.2019 року визначено підслідність даного кримінального провадження за слідчими ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, на адресу якого матеріали направлено для подальшого досудового розслідування.

Наведене також свідчить про те, що заявником передчасно ініційовано питання про визнання потерпілим у даному кримінальному провадженні у розумінні вимог КПК України, разом із тим, нових обставин, які не були зазначені у попередньому зверненні заявника та не були предметом розгляду слідчого, ОСОБА_3 в заяві від 04.10.2019 року не наведено.

Крім того, з наявних відомостей вбачається, що ОСОБА_3 не є співвласником будинку АДРЕСА_1 , а зареєстрована за вказаною адресою 27.07.2016 року, тобто після подій проведення обшуку 13.05.2016 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано прийняв рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою та задоволенні її заяви на даному етапі досудового розслідування, поданої за відсутності обґрунтованого підтвердження завданої шкоди, що в подальшому не позбавляє заявника можливості реалізувати свої права в порядку ст.55 КПК України за наявності відповідних підстав для цього.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілу в кримінальному провадженні, так як до повноважень слідчого судді не входить з`ясування заподіяння особі певної шкоди та перевірки всіх обставин кримінального провадження, а також оцінка в цій частині будь-яких доказів на даній стадії кримінального провадження. У свою чергу, слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції слідчого, який є самостійним у прийнятті таких рішень, та відповідно до положень ст.40 КПК України несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За таких обставин, оскільки в силу принципу змагальності сторін заявником та представником заявника не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, а тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, та перевіривши надані в їх обґрунтування докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 21.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1