КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0006971 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006971 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296КК України, повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що складений відносно ОСОБА_6 обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки даний обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення не містить визначення дати, часу та місця вчинення ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови з іншими особами, які утворюють склад інкримінованих йому дій, а також не зазначено дані про таких осіб та їх кількість. Крім того, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування також не містить даних про те, у яке саме провадження та коли відбулося виділення матеріалів щодо інших осіб.
Також суд послався на відсутність в обвинувальному акті даних про складові суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а саме мотив та умисел.
За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як такого, що складений із суттєвими недоліками, які порушують право особи на захист та перешкоджають призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0006971 стосовно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та повернути даний обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що всі вимоги, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 додержано в повному обсязі, зокрема відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а тому, на переконання апелянта, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав наведених в оскаржуваному рішенні, суд у підготовчому судовому засіданні фактично перейшов до розгляду кримінального провадження по суті, що не передбачено на стадії підготовчого судового засідання, оскільки перелік питань, які вирішуються під час підготовчого судового засідання, встановлено ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №1, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0006971 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд послався на відсутність в обвинувальному акті даних про складові суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а саме мотив та умисел, а також не зазначення в обвинувальному акті дати, часу та місця вчинення ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови з іншими особами, які утворюють склад інкримінованих йому дій, а також даних про таких осіб та їх кількість. Крім того суд зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування також не містить даних про те, у яке саме провадження та коли відбулося виділення матеріалів щодо інших осіб, що на думку суду першої інстанції свідчить про невідповідність обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Проте, як убачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, а висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення вимогам ст. 91 КПК України є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений статтею 26 КПК України, принцип диспозитивності, згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав відсутності в ньому даних про складові суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а також даних щодо дати, часу та місця вчинення ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови з іншими особами, які утворюють склад інкримінованих йому дій, а також даних про таких осіб та їх кількість, суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування у підготовчому судовому засіданні.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а тому ухвала підготовчого судового засідання про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню як незаконна, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо безпідставного повернення судом першої інстанції обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 прокурору, а тому ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006971 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, поверненню до суду першої інстанції для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0006971 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: 11-кп/824/182/2020
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1