Справа № 544/246/20
пров. № 1-кс/544/95/2020
У Х В А Л А
іменем України
про арешт майна

03 березня 2020 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду м. Пирятин клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000084 від 25.02.2020 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна,

у с т а н о в и л а:

До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000084 від 25 лютого 2020 року щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ посилається на те, що 25 лютого 2020 року близько 09 години ранку малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку заявника по АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу викрав його мобільний телефон марки «Lenovo», завдавши ОСОБА_6 майнової шкоди, сума якої встановлюється.

За даним фактом 25.02.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження № 0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час відпрацювання особи, на яку прямо вказує потерпілий, а саме при опитуванні ОСОБА_7 , останній зізнався у крадіжці та пояснив, що викрадений телефон продав знайомому ОСОБА_8 .

При допиті ОСОБА_9 в якості свідка, останній пояснив, що дійсно придбав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Lenovo A916 8 GB IMEIL59259» білого кольору, який вилучено під час огляду предмету від 01.03.2020 та визнано речовим доказом у даному провадженні.

Вилучений мобільний телефон має значення речового доказу у кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив слухати клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити з підстав наведених в ньому.

Розглянувши вказане клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає зазначене клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає, що клопотання щодо накладення арешту на мобільний телефон марки «Lenovo A916 8 GB IMEIL59259», що належить потерпілому ОСОБА_6 , та був вилучений під час проведення огляду предмету від 01.03.2020.

Відповідно з ч. 4 ст. 173КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно вилучене 01.03.2020 в ході огляду предмету, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A916 8 GB IMEIL59259» набув статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду предмету від 01.03.2020.

Клопотання слідчого подане в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України,-

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000084 від 25.02.2020 щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A916 8 GB IMEIL59259», що належить потерпілому ОСОБА_6 , та був вилучений під час проведення огляду предмету від 01.03.2020, що перебувають на зберіганні в Пирятинському ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, до скасування арешту майна в установленому Законом порядку.

Контроль за виконанням ухвали та відповідальність за збереження арештованого майна покласти на слідчого СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Власник майна за наявності підстав має право заявити клопотання в порядку ст.174КПК України про скасування арешту повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1