Справа №487/1067/20
Провадження №1-кс/487/1897/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого Другого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 визнати законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000182, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій остання просила зобов`язати слідчого Другого Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 визнати її законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000182 від 19.02.2020 за ст.. 152 ч.3 КК України.

В обґрунтування скарги, зазначала, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000182 від 19.02.2020 за ст.. 152 ч.3 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні визнана її донька ОСОБА_4 2002 р.н., яка є неповнолітньою. 06.03.2020 вона направила на адресу слідчого ОСОБА_3 клопотання про залучення її, як матері у якості законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 . На час подання скарги клопотання не розглянуто. Вважає, що своїми діями слідчий ОСОБА_3 грубо порушила вимоги ст.. 220 КПК України. Посилаючись на вимоги ст.ст. 303, 304 КПК України просила про задоволення скарги.

В судове засідання скаржниця ОСОБА_6 не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.
Слідчий в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Зазначала, що 06.03.2020 до ТУ ДБР у м.Миколаєві надійшла заява ОСОБА_6 про визнання її законним представником потерпілої ОСОБА_4 10.03.2020 нею було винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 , яка одразу була направлена останній поштою за вих.. №3881. Тому посилання скаржника не невиконання слідчим вимог ст.. 220 КПК України є безпідставними. Крім того стверджувала, що 19.02.2020 нею було винесено постанову про залучення до кримінального провадження № 0000182 від 19.02.2020 за ст.. 152 ч.3 КК України у якості законного представника потерпілої ОСОБА_4 2002 р.н. головного спеціаліста Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі ОСОБА_7 .. Таке рішення мотивоване заявою самої потерпілої ОСОБА_4 . Також слідчий зазначала, що між скаржником ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 склалися недовірливі відносини, з причин постійних конфліктів, потерпіла сама не має бажання щоб її матір була залучена до участі у кримінальному провадженні в якості її представника. Крім того, згідно витягу з ЄРДС за № 00000556 від 09.04.2020 Таїровським ВМ Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області розпочато досудове розслідування за фактом розпусних дій, допущених матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_6 відносно її неповнолітньої доньки, тобто за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 156 КПК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги, та не залучати до участі у кримінальному провадженні в якості законного представника її матір ОСОБА_6 , посилаючись на недовірливі стосунки які склались між нею та матір`ю.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
В провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві перебуває кримінальне провадження№ 0000182 від 19.02.2020 за ст.. 152 ч.3 КК України.

Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_4 2002 р.н.,

19.02.2020 слідчим ОСОБА_3 було винесено постанову про залучення до кримінального провадження № 0000182 від 19.02.2020 за ст.. 152 ч.3 КК України у якості законного представника потерпілої ОСОБА_4 2002 р.н. головного спеціаліста Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі ОСОБА_7 ..

06.03.2020 ОСОБА_6 направила на адресу слідчого ОСОБА_3 клопотання про залучення її у якості законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 .

Разом з цим,в судовому засіданні встановлено, що 10.03.2020 слідчим ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про залучення її у якості законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , яка одразу була направлена скаржниці поштою за вих.. №3881.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином слідчим ОСОБА_3 були виконані вимоги ст.. 220 КПК України, стосовно розгляду клопотання ОСОБА_6 та повідомлення про розгляд згаданого клопотання.
Частина 3 ст.26 КПК України передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.
Відповідно ст. 44 КПК України, про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику. У разі якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, зазначених у частині другій цієї статті.
Тобто, питання щодо визнання ОСОБА_6 законним представником неповнолітньої потерпілої не може вирішуватися слідчим суддею, оскільки визнання чи невизнання особи законним представником потерпілого на етапі подання відповідної заяви належить до повноважень слідчого, прокурора. До слідчого судді може бути оскаржена лише рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання.
Однак вимог щодо оскарження (скасування) постанови слідчого ОСОБА_3 від 10.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання перед слідчим суддею не ставилось.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.. 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого Другого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 визнати законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000182 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає .

Слідчий суддя ОСОБА_1