пр. № 1-кс/759/827/20
ун. № 759/2178/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000865 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:
05.02.2020 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000865 від 22.11.2016 року, про накладення арешту на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони вчинення з ними будь-яких реєстраційних дій.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СУ ГУНП в Київській обл знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000865 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на заволодіння шляхом зловживання довірою, в особливо великих розмірах, майном та коштами ОСОБА_6 , перебуваючи з останнім у стійких стосунках, вступила у злочинну змову із своїми знайомими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Маючи інформацію про те, що ОСОБА_6 має наміри придбати нерухоме майно за належні йому грошові кошти у ОСОБА_8 , використовуючи довірливе ставлення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 розробили спільний план за яким вводячи в оману і зловживаючи довірою ОСОБА_6 відвели ОСОБА_5 функцію представника інтересів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діяв як помічник. З ОСОБА_8 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 вступили у злочинну змову, залучивши його до злочинної діяльності як продавця, який фактично отримував кошти від ОСОБА_6 , однак перебуваючи у злочинній змові із ОСОБА_5 і ОСОБА_7 діяв ні в інтересах реального покупця, а мав спільний корисливий умисел на заволодіння чужим майном і сприяв оформленню нерухомих об`єктів на ОСОБА_5 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, на початку 2013 року, перебуваючи на автозаправній станції у м. Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою переконали ОСОБА_6 , за кошти останнього придбати нерухоме майно та зареєструвати його тимчасово на ОСОБА_5 . Переконуючи потерпілого про свої благі наміри, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 наполягли на економічній доцільності придбати земельні ділянки у ОСОБА_8 . З метою переконання потерпілого по сплаті коштів за нерухомість якою вже мали намір шахрайським шляхом заволодіти, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 наводили відомості про доцільність реєстрації майна саме на ОСОБА_5 , як гаранта угоди, якій довіряють продавці, обіцяли в найкоротший час перереєструвати майно придбане за кошти ОСОБА_6 із ОСОБА_5 на потерпілого.

Допитаний потерпілим ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_5 , діючи як недобросовісний представник, разом зі своїм спільником ОСОБА_7 , обманюючи його, діючи всупереч його інтересам, заволоділи належним йому нерухомим майном, у т.ч. шістьма земельними ділянками, що розташовані в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, на яких розташований об`єкт незавершеного будівництва та двома квартирами в м. Черкаси. А саме: земельною ділянкою площею 0,0593 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0016; земельною ділянкою площею 0,1524 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:002:0439; земельною ділянкою площею 0,727 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0017; земельною ділянкою площею 0,1328 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:002:0440; земельною ділянкою площею 0,0712 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0018; земельною ділянкою площею 0,131 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:002:0441; квартирою АДРЕСА_3 загальною площею 38,9 кв.м; блоком кімнат № 1,1а,2,3,4 в будинку АДРЕСА_4 загальною площею 92,3 кв.м.

Як повідомив потерпілий, 27.06.2013 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу вказаних земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Повний розрахунок за придбане нерухоме майно він здійснив особисто за рахунок власних грошових коштів, жодних грошових коштів ОСОБА_5 , за вказаними договорами, не вносилось. Більше того, між потерпілим та ОСОБА_8 з цього питання був укладений нотаріально посвідчений попередній договір, згідно умов якого він особисто сплатив ОСОБА_8 суму еквівалентну 20 000 доларів США, що підтверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_8 про одержання грошових коштів від ОСОБА_6 , на примірнику цього попереднього договору. Але незважаючи на отримання грошових коштів саме від ОСОБА_6 , всупереч умовам попереднього договору, ОСОБА_8 був укладений основний договір купівлі-продажу зазначених земельних ділянок не з ОСОБА_6 , а з ОСОБА_5 , як з покупцем, що призвело до оформлення права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_5 . ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_5 дізналася про укладення попереднього договору саме від нього. ОСОБА_5 , з самого початку, через ріелтора, дізналася про продаж вказаних земельних ділянок. Після укладення ОСОБА_6 попереднього договору, ОСОБА_9 запропонувала йому укласти договори купівлі-продажу на вказані земельні ділянки на її ім`я. Вона пояснила ОСОБА_6 , що так буде простіше у подальшому отримати дозволи на будівництво будинку, підключення електроенергії тощо, бо вона не така заклопотана, а ОСОБА_6 постійно зайнятий діловими питаннями. ОСОБА_5 приймала зобов`язання повернути йому майно на першу його вимогу. ОСОБА_6 повірив їй та погодився, бо ОСОБА_5 говорила переконливо і аргументуючи. Потім, у присутності ОСОБА_6 , між ОСОБА_8 як продавцем та ОСОБА_5 як покупцем були укладені основні договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок. За купівлю цих ділянок, розрахунок здійснювався особисто ОСОБА_6 . При посвідченні правочинів у нотаріуса, ОСОБА_6 доплатив ОСОБА_8 155 000 доларів США. Після цього, в кінці серпня на початку вересня 2014 року, ОСОБА_6 поставив вимогу ОСОБА_5 про повернення його земельних ділянок. Однак ОСОБА_5 відповіла ОСОБА_6 відмовою. При цьому, вона говорила, що для переоформлення цих земельних ділянок на її ім`я він має віддати їй 330 000 доларів США.

Крім того, 30.10.2013 між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 як продавцями, та ОСОБА_5 як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 на суму 208 845 грн. Сума за договором була сплачена в повному обсязі особисто ОСОБА_6 , за рахунок власних грошових коштів. Також, 21.03.2014 між ОСОБА_12 і ОСОБА_13 як продавцями та ОСОБА_5 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу блоку кімнат АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , 2, 3, АДРЕСА_6 , на суму 440 000 грн. Сума за договором була сплачена в повному обсязі особисто ОСОБА_6 , за рахунок власних грошових коштів. Діючи як недобросовісний представник, ОСОБА_5 , шляхом обману, зареєструвала це майно на себе, а не за ним. В подальшому, з метою уникнення відповідальності та недопущення звернення стягнення на нерухоме майно довірителя, ОСОБА_5 здійснила відчуження нерухомого майна придбаного за кошти ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , із яким перебувала у попередній змові із початку виникнення злочинного умислу на заволодіння майном. На теперішній час, шляхом погроз та шантажу, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 вимагають від ОСОБА_6 300 000 доларів США за повернення майна у власність ОСОБА_6 .

Слідством встановлено, що згідно із попереднім договором купівлі-продажу земельних ділянок від 18.06.2013 року, укладеним між ОСОБА_8 , що діяв від імені ОСОБА_14 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець), сторони прийняли зобов`язання у строк не пізніше 20.07.2013 року укласти договори купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок. Натомість, 27.06.2016 року між ОСОБА_8 , який діяв від імені ОСОБА_14 (продавець), та ОСОБА_5 (покупець) укладено договори купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок. 30.10.2013 між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 площею 38,9 кв.м. 21.03.2014 року між ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу блоку кімнат №№: 1, 1а, 2, АДРЕСА_7 , загальною площею 92,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01). Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 04.06.2015 року вищевказані об`єкти нерухомого майна ОСОБА_5 відчужила ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:

1) земельна ділянка площею 0, 0593 га за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0016;

2) земельна ділянка площею 0, 1524 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:002:0439;

3) земельна ділянка площею 0, 0727 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0017;

4) земельна ділянка площею 0, 1328 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:002:0440;

5) земельна ділянка площею 0, 0712 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0018;

6) земельна ділянка площею 0, 131 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:002:0441;

7) квартира АДРЕСА_3 площею 38,9 кв.м.;

8) блок кімнат №№: 1, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , 4 в будинку АДРЕСА_4 загальною площею 92,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) належать ОСОБА_7 та на даний час перебувають під обтяженням.

31.01.2020 року зазначені об`єкти нерухомості визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, під час слідства допитано свідком ОСОБА_15 , який вказав, що в квітні 2014 року, як директор ПП «Діромікс», уклав із ОСОБА_6 договір про будівництво дачного будинку з господарчими будівлями на земельній ділянці в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , 78, АДРЕСА_11 . Згідно цього договору ОСОБА_15 здійснив для ОСОБА_6 будівельні роботи, а останній здійснив розрахунок з ОСОБА_15 , в обсязі 2 830 157 грн. Тобто ОСОБА_6 , особисто здійснив додаткові витрати по поліпшенню якості земельних ділянок, які є предметом злочину. Даний факт підтверджує належність вказаного майна саме ОСОБА_6 , а також вказує на заподіяння ОСОБА_6 додаткової матеріальної шкоди злочинними діями.

Слідством здобуто достовірні відомості, які вказують про причетність до даного злочину гр-н: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене слід підсумувати, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 мають всі підстави бути притягнутими до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачено конфіскацію майна.

Крім цього, 29.11.2016 року, ОСОБА_6 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні. 23.10.2019 року ОСОБА_6 визнано цивільним позивачем у провадженні. У своїй заяві про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 просить вжити заходів забезпечення цивільного позову без повідомлення ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та уповноважених осіб на представництво їх інтересів в суді. Заборонити суб`єктам реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчинювати будь-які дії щодо державної реєстраціїправ власності на майно, майнові права та корпоративні права ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 і ОСОБА_8 . Накласти арешт на майно, майнові права та корпоративні права цивільних відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 і ОСОБА_8 . Зазначена заяву у вимозі задоволена.

Встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться земельні ділянки:

-площею 0,2626 га, кадастровий номер :04:002:0676, власником якої є ОСОБА_14 ;

-площею 0,2796 га, кадастровий номер :04:002:0675, власником якої є ОСОБА_14 ;

-площею 0,1 га, кадастровий номер :04:002:0652, власником якої є ОСОБА_8 ;

-площею 0,9275 га, кадастровий номер :04:002:0543, власником якого є ОСОБА_8 ;

-площею 0,0745 га, кадастровий номер :04:002:0620, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_14 ;

-площею 0,0967 га, кадастровий номер :04:002:0621, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_16 ;

-площею 0,1578 га, кадастровий номер :04:002:0622, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_16 ;

-площею 0,0733 га, кадастровий номер :04:002:0619, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_14 ;

-площею 0,2634 га, кадастровий номер :04:002:0623, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_8 ;

-площею 0,0593 га, кадастровий номер :04:002:0544, власником якої є ОСОБА_16 ,

та човнова станція (реєстраційний номер майна 6434907), власником якої є ОСОБА_8 .

Дана інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 198729662.

Оскільки ОСОБА_6 злочинними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди, він подав у даному кримінальному провадженні цивільний позов. Зазначений факт дає підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення особами, в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Тобто є всі підстави для накладення арешту на майно зазначених фізичних осіб. Також, зазначений захід забезпечення слід застосувати з метою недопущення відчуження майна, яке є засобом відшкодування завданої шкоди потерпілому. Незастосування накладення арешту на майно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 унеможливить відновлення порушених прав потерпілого ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, при цьому вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.
Власники майна повідомлені про час та місце розгялду справии у судове засідання не з"явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки слідчим доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській обл. ОСОБА_3 ,. у кримінальному провадженні №0000865 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт на майно, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, а саме на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-площею 0,2626 га, кадастровий номер :04:002:0676, власником якої є ОСОБА_14 ;

-площею 0,2796 га, кадастровий номер :04:002:0675, власником якої є ОСОБА_14 ;

-площею 0,1 га, кадастровий номер :04:002:0652, власником якої є ОСОБА_8 ;

-площею 0,9275 га, кадастровий номер :04:002:0543, власником якого є ОСОБА_8 ;

-площею 0,0745 га, кадастровий номер :04:002:0620, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_14 ;

-площею 0,0967 га, кадастровий номер :04:002:0621, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_16 ;

-площею 0,1578 га, кадастровий номер :04:002:0622, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_16 ;

-площею 0,0733 га, кадастровий номер :04:002:0619, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_14 ;

-площею 0,2634 га, кадастровий номер :04:002:0623, власником якої є Свидівоцька сільська рада і орендарем якої на 49 років є ОСОБА_8 ;

-площею 0,0593 га, кадастровий номер :04:002:0544, власником якої є ОСОБА_16 ,

та човнову станцію (реєстраційний номер майна 6434907), власником якої є ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1