ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/222/20Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Справа № 711/9433/18 Категорія: ч.3 ст.286 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 серпня 2019 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гронов, Чериновського району, Могильовської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

Визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Початок строку відбування ОСОБА_11 рахувати з моменту взяття під варту.

Зарахувати в строк відбутого покарання період перебування під вартою з 24.07.2018 року по 17.09.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 85083 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на суму 39212 грн. 83 коп.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_11 , 24.07.2018 року близько 16 год. 50 хв., керуючи автомобілем «BMW 318I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці В`ячеслава Чорновола у місті Черкаси, від вулиці Чіковані в напрямку вулиці Лупиноса, перед регульованим перехрестям із вулицею Чайковського, в порушення вимог пункту 2.3.б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та в момент виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля, аж до його зупинки, та допустив зіткнення між передньою частиною свого автомобіля та задньою частиною автомобіля «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв перед регульованим пішохідним переходом, на заборонний сигнал світлофора.

Після зіткнення не керований автомобіль «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в цей час переходили проїзну частину з ліва направо відносно напрямку руху автомобілів по пішохідному переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала черепно-мозкову травму, від якої померла в приміщені лікарні, та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав сполучену травму голови та тулуба, які в подальшому призвели до смерті останнього.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «BMW 318I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , відповідно до висновку експерта №4/774 від 27.09.2018 року, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходиться не виконання вимог пунктів 2.3.б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та настання наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження на підставі п.2,3 ст.284 КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що він не був за кермом автомобіля під час пригоди, яка сталася 25 липня 2018 року. Також вказує, що на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_16 , який попросив посидіти та послухати в машині музику, в той час ОСОБА_11 ліг спати. Коли він прокинувся, то на задньому сидінні був авто був лише він ( ОСОБА_17 ) та ОСОБА_18 . Він побачив побиту переднью частину свого автомобіля, потім коли приїхали поліцейські, які не звинувачували мене у причетності до ДТП, так як по дорозі до службового автомобіля поліцейський, який його вів, підводив його ( ОСОБА_19 ) до різних людей та опитував їх на предмет його причетності до ДТП. Усі люди казали, що не бачили аби він був за кермом.

В райвідділі він пояснював, що не знає хто був за кермом і скільки нас було в авто, так як був п`яний і спав на задньому сидіння. Через деякий час йому показали відео на якому він, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , та Короп в АТБ купуємо алкоголь. ОСОБА_19 підтвердив, що саме з цими хлопцями він розпивав спиртне.

Однак, пізніше поліцейські були агресивно до нього налаштовані, під час досудового розслідування його права були обмежені, в зв`язку з тим, що в нього не було належного зв`язку зі слідчим ( докази його звернення були повернуті). Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження згідно ст..290 КПК України, його побили.

Також, зауважує, що викладені у вироку відомості не відповідають матеріалам справи та протирічать між собою. Так, даючи оцінку на явності на подушці безпеки водія слідів крові ОСОБА_21 суд першої інстанції припускає, що в результаті зіткнення, ОСОБА_22 були завдані тілесні ушкодження і кров могла потрапити на подушку водія під час ДТП. Такий висновок є припущеням і такі припущення спростовуються висновком експерта № 02-01/911 від 06.08.2018 року (т.2 а.с.101), згідно якого у ОСОБА_22 відсутні будь-які ушкодження внаслідок яких його кров могла потрапити на водійську подушку безпеки.

Крім того, районний обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_19 , районний суд посилається на те, що на водійській подушці безпеки були встановлені генетичні ознаки клітин, які належать лише ОСОБА_19 . Такий висновкі суду, не відповідають даним висновку генетичної експертизи №19/10-1/35/СЕ/18 від 25.09.2018 року, згідно якого на лівій (водійській)подушці безпеки були встановлені генетичні ознаки клітин, які є змішаними, містять генетичні ознаки клітин більше ніж двох осіб та для ідентифікації придатні лише за домінуючими, які належать ОСОБА_19 . До тогож, враховуючи, що автомобіль «BMW» належить мені вже декілька років, то генетичні ознаки клітин, які належать йому, в будь-якому разі будуть встановлені в його авто.

Також, вважає, що висновок експерта 02-01/899 від 02.08.2018 року не відповідає викладеним відомостям в описовій частині. В подальшому на підставаі цього недостовірного висновку було зроблено ще один висновок експертів 04-01/31/4/739 від 10.10.2018 року, який робився без урахування відомостей про наявність подушок безпеки, а також без наявності висновків генетичної експертизи №19/10-1/35-СЕ від 29.09.2018 року про наявність слідів крові ОСОБА_22 на водійській подушці безпеки. Вказані недоліки вказують на неповноту досудового слідства.

Свідок ОСОБА_23 в суді першої інстанції показав, що після зіткнення автомобіля «BMW» та «Fiat Doblo», він підійшов до авто «BMW» та на задньому сидінні побачив ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . Основними свідками були заявлені: ОСОБА_22 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , які знаходились в салоні автомобіля, але ОСОБА_22 та ОСОБА_20 після зіткнення з місця ДТП зникли. Вважає, що ОСОБА_22 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 є зацікавленими особами, але ані досудове слідство, ані суд жодного разу не перевірив свідчення даних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_19 вважає, що викладені у вироку висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а також ґрунтуються на підставі неналежних доказів. Судом першої були взяті до уваги одні докази та не прийняті інші.

Просить дослідити повторно докази у кримінальному провадженні з метою перевірки висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечує проти апеляційної скарги обвинуваченого, доводи обвинуваченого ОСОБА_19 та його захисника в підтримку своєї апеляційної скарги, думку потерпілого та його представника, який просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого з наступних підстав.

Колегією суддів в ході апеляційного розгляду була винесена мотивована ухвала (без видалення до нарадчої кімнати) про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_19 про повторне дослідження доказів. Дану відмову колегія суддів мотивувала тим, що обвинувачений ОСОБА_19 фактично не погоджується з оцінкою досліджених доказів судом першої інстанції. При цьому колегія суддів враховує рішення Верховного Суду від 30.05.2019 (судове провадження №51-9282 км18) та від 09.07.2019 (судове провадження №51-392 км19), згідно яких повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду, відмова в задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення КПК України або неповноту судового розгляду та сам по собі факт непогодження з висновками суду, не є підставою для повторного дослідження доказів.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені повно, всебічно і об`єктивно.

Дії ОСОБА_19 судом кваліфіковано за ч.3 ст.286 КК України правильно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що він не був за кермом автомобіля під час ДТП, відсутність доказів, які б достатньо підтвердили його перебування за кермом автомобіля, а висновки проведених експертиз викликають сумніви у їх достовірності є безпідставними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що немає підстав вважати, що викладені у вироку суду першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження ОСОБА_19 про те, що він не вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є безпідставними. Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_19 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, суд першої інстанції обґрунтовано послався на покази свідка ОСОБА_24 , який показав, що 24.07.2018 року зранку він, ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_11 їздили на СТО щоб перевірити автомобіль ОСОБА_11 , оскільки були якісь питання з двигуном чи маслом. За кермом тоді був ОСОБА_26 , якого викликав ОСОБА_25 . Коли повернулися, то в дворі будинку, де проживає ОСОБА_25 , вони розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_11 сів в автомобіль і вони всі також, за кермом був ОСОБА_11 . Він ( ОСОБА_20 ) знаходився на задньому сидінні, справа, а ОСОБА_26 рядом з ним, ОСОБА_25 на передньому пасажирському сидінні. Рухалися по вул. Чайковського зі швидкістю 100 км./год., а можливо і більше. Зіштовхнулися із автомобілем, який стояв на світлофорі. В момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_20 відлетів у кущі і знаходився там поки його не забрала сестра. Він вдарився головою, дуже злякався та був в паніці. Також пояснив, що знаходячись в кущах, він бачив як ОСОБА_11 вибіг із автомобіля та кричав: «Шукайте водія».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 дав покази, що про те, що із ОСОБА_11 він познайомився за два-три дні до дорожньо-транспортної пригоди в мережі Інтернет. В Черкаси ОСОБА_11 приїхав за день до дорожньо-транспортної пригоди. В цей день вони забрали автомобіль ОСОБА_11 BMW та привезли його у двір де він проживає. ОСОБА_11 залишився в нього ночували, вживали спритне. Зразку необхідно було відвезти автомобіль на СТО, тому викликали ОСОБА_26 . Коли поверталися із сервісного центру, заїхали в магазин, взяли дві пляшки спиртного, який розпивали вчотирьох: він, ОСОБА_26 , ОСОБА_24 та ОСОБА_11 . Потім вирішили поїхати на пляж до річкового порту. За кермо сів ОСОБА_11 , він (Короп) на передньому сидінні поряд з водієм, ОСОБА_26 позаду водія, а ОСОБА_24 на задньому сидінні за пасажиром. Виїхали на вулицю В.Чорновола та попрямували в бік вулиці Шевченка, рухалися з великою швидкістю і через декілька хвилин сталося зіткнення. Під час зіткнення Короп ударився головою в лобове скло і не пам`ятає чому залишив місце ДТП та, як прийшов додому. Як його сліди крові могли потрапити на подушку безпеки не знає. Про наслідки дорожньо-транспортної пригоди та про потерпілих в ній дізнався пізніше. Також пояснив, що за його участі був проведений слідчий експеримент, де він показував, як все відбувалося. Будь-якого тиску на нього не здійснювалося.

Дані покази ОСОБА_22 та ОСОБА_20 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що 24.07.2019 року він разом з ОСОБА_25 , ОСОБА_24 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої в дворі будинку, де проживав ОСОБА_25 . Потім всі сіли в автомобіль BMW, який належить ОСОБА_11 , а саме: ОСОБА_11 за кермо, ОСОБА_25 на переднє пасажирське сидіння, він ( ОСОБА_18 ) позаду водія, а ОСОБА_24 позаду ОСОБА_25 . ОСОБА_11 виїхав з двору, проїхав три квартали і сталася дорожньо-транспортна пригода. Після ДТП ОСОБА_11 переліз на заднє сидіння автомобіля та вже потім вийшов з автомобіля через задні праві двері. Потім став кричати «Де водій? Тримайте водія». Він ( ОСОБА_18 ) ще деякий час просидів в автомобілі та коли до автомобіля підійшли люди та відкрили двері він вийшов. В автомобілі не залишалося нікого. ОСОБА_25 та ОСОБА_24 вийшли раніше. Вже після зіткнення він бачив, що ОСОБА_25 розбив головою лобове скло автомобіля та те, що автомобіль Фіат «вилетів» на тротуар, а автомобіль BMW зупинився на місці, де стояв Фіат. Також пояснив, що швидкість автомобіля BMW була більша ніж 100 км./год.

Згідно показів цивільного позивача ОСОБА_12 , який пояснив, що він 24.07.2018 близько 16 год., керуючи автомобілем Фіат, зупинився перед перехрестям вул. В.Чорновола Чайковського на червоний сигнал світлофора. Через деякий час відчув удар ззаду та побачив, що в нього вдарився автомобіль ВМW. Від цього удару його автомобіль вилетів на тротуар, збивши пішоходів. Пам`ятає, що він побачив людей, які лежали на перехресті. Було скупчення людей, автомобіль ВМW стояв позаду нього, посеред дороги з пошкодженою передньою частиною. В його автомобілі була пошкоджена задня частина. Пам`ятає, що була метушня, вели ОСОБА_11 , він був в стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, люди кричали, що саме він був за кермом автомобіля.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_27 який є працівником управління патрульної поліції, в судовому засіданні дав суду покази про те, що 24.07.2018 року о 16 год. 59 хв. надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну-пригоду. Коли прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди, то там уже була бригада швидкої допомоги. На місці пригоди був автомобіль ВМW. З натовпу людей до них підійшли двоє: ОСОБА_11 та ОСОБА_26 та сказали, що за кермом не були, а були пасажирами. Люди очевидці стали кричати, що за кермом був ОСОБА_11 та кидалися на нього, кричали, били. Працівники поліції відвели ОСОБА_11 та ОСОБА_26 до різних автомобілів. ОСОБА_26 говорив, що ОСОБА_11 не знає, але говорив, що його звати « ОСОБА_28 ». Також сказав, що за кермом був ОСОБА_28 . Після цього ОСОБА_26 відвезли на освідування, яке показало 1.9 проміле вмісту спирту в його крові.

Покази вказаних свідків узгоджуються з висновком експерта та даними висновку комісійної комплексної судово-медичної та транспортно - трасологічної експертизи за №04-01/31/4/739 від 18.09.2018 року, згідно якого, в первинний контакт вступали передня права частина автомобіля BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 та задня ліва частина автомобіля FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 , з перекриттям контактуючих поверхонь по ширині близько 70 см. Кут між повздовжніми вісями автомобіля BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться в межах близько 0. Враховуючи морфологічні властивості та локалізацію тілесних ушкоджень, що виявлені у ОСОБА_11 згідно висновку експерта №02-01/899 від 02.08.2018 року на ім`я ОСОБА_11 (садна лівої передвушної ділянки, підборідної ділянки, переданої поверхні грудної клітки та живота, передніх поверхонь обох колінних суглобів, крововиливи м`яких тканин правового плеча, правового стегна по зовнішнім поверхням), даних проведеного ситуаційного моделювання (при розміщенні на водійському сидінні ОСОБА_11 співпадіння локалізації на його тілі тілесних ушкоджень із локалізацією виступаючих деталей салону автомобіля та відсутність співпадіння локалізації тілесних ушкоджень із локалізацією виступаючих деталей салону автомобіля при його розміщенні на пасажирських сидіннях автомобіля BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 ) експерти прийшли до висновку, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 знаходився на місці водія BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 (т.2 а.к.п. 128-147);

Крім того, винуватість ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами та досліджені судом, а саме:

- даними протоколу слідчого експерименту від 25.07.2018 року за участю свідків ОСОБА_29 ,, ОСОБА_25 та ОСОБА_24 до якого додано схему проведення слідчого експерименту від 25.07.2018 року та таблицю зображень, в процесі проведення якого було зафіксовано місце знаходження свідка в момент ДТП, місце знаходження зіткнення автомобіля «BMW» за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , Короп на передньому правому пасажирському сидінні, Качур на задньому сидінні справа, Сопінськ ий на щадньому сидінні зліва. Рухались вони по вул..В.Чорновола від вул..Чиковані в напрямку вул.. Лупиноса, зі швидкістю більше 100 км/год. ОСОБА_30 не впорався з керуванням та вчинив зіткнення із стоячим автомобілем «Fiat doblo», який стояв на заборонений сигнал світлофора (червониЙ) перед пішохідним переходом. Слідчий експеримент був проведений за участю спеціаліста ОСОБА_31 в присутності понятих: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 із із застосоуванням відеофаксації відеокамерою Panasonic НС-V380 (т.2 а.к.п.14-20);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.07.2019 року зі схемою до протоколу огляду місця події від 24.07.2018 року та таблицями зображень. Даний протокол складено в присутності понятих, згідно якого ДТП трапилося на перехресті вулиць В.Чорновола та Чайковського та зафіксовано результати обмірів проїзної частини, розташування автомобілів та пошкодження на них, розташування потерпілих від ДТП (т. 1 а.к.п. 5-29) ;

- даними висновку судово-медичної експертизи №03-01/656 від 26.07.2018 року, згідно з яким ОСОБА_13 отримала черепно-мозкову травму, від якої померла в приміщені лікарні та висновком судово-медичного експерта №03-01/658 від 26.07.2018 року, згідно з яким ОСОБА_14 отримав сполучену травму голови та тулуба, які в подальшому призвели до смерті останнього;

- даними показами свідка ОСОБА_34 , який показав, що влітку 2018 року, коли по вул. Енгельса Чайковського сталася дорожньо-транспортна пригода, він саме в цей час переходив дорогу, почувши удар, він побачив жінку і дитину, які лежали на дорозі і відразу викликав швидку та поліцію.

- даними висновку № 939 від 24.07.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- даними висновку судово-медичної експертизи №02-01/899 від 02.08.2018 року згідно якого у ОСОБА_11 мали місце наступні тілесні ушкодження: садна лівої передвушної ділянки, підборідної ділянки, передньої поверхні грудної клітки та живота, передніх поверхонь обох колінних суглобів, крововиливи м`яких тканин правого плеча, правого стегна по зовнішнім поверхням. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Характер та локалізація, виявлених у ОСОБА_19 тілесних ушкоджень та їх наслідків, не виключають можливості їх виникнення в час та при обставинах зазначених в ухвалі суду (т.2 а.к.п. 93-94);

- даними висновку судово молекулярно-генетичної експертизи №19/10-1/351-СЕ/18 від 25.09.2018 року, згідно з яким встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 та ОСОБА_25 . На наданій на дослідження лівій подушці безпеки виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на лівій подушці безпеки, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_25 . Генетичні ознаки клітин, виявлених на лівій подушці безпеки збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Генетичні ознаки клітин, виявлених на правій подушці безпеки, є змішаними можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_25 , і не збігається з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 ;

- даними висновку експерта №19/10-1/350-СЕ/18 від 26.09.2018 року, згідно з яким встановлено, генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з коробки перемикання передач (об`єкт № 2) та задньої лівої ручки двері салону (об`єкт №6) автомобіля не встановлено, у зв`язку з недостатністю ДНК у даних об`єктах. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з передньої правої ручки двері салону автомобіля (об`єкт №3) є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_25 (об`єкт №4), і не збігається з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_11 (об`єкт № 1), ОСОБА_24 (об`єкт № 2) та ОСОБА_26 (об`єкт № 3);

- даними висновку автотехнічної експерти №4/774 від 27.09.2018 року, згідно з яким в дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, водій автомобіля «BMW 318I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 повинен був дотримуватися дозволеної швидкості руху в населеному пункті, а в момент виявлення перешкоди для руху у вигляді автомобіля «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився перед перехрестям на червоний сигнал світлофора, повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходиться не виконання вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та настання наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ;

- даними висновку експерта технічного стану транспортного засобу №4/639 від 05.09.2018 року, згідно з яким до моменту дорожньо-транспортної пригоди деталі рульового керування, робочої гальмової системи та ходової частини автомобіля «BMW 318I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані (т.1 а.к.п.159-168);

- даними висновку експерта технічного стану транспортного засобу № 4/638 від 06.09.2018 року, згідно з яким до моменту дорожньо-транспортної пригоди деталі рульового керування, робочої гальмової системи та ходової частини автомобіля «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилися у працездатному стані (т.1 а.к.п. 146-152);

- даними висновку транспортно - трасологічної експертизи № 4/643 від 06.09.2018 року, відповідно до якого зіткнення автомобіля BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 мало місце перед утворенням сліду подряпини дорожнього покриття від виступаючих деталей днища кузова автомобіля BMW, сліду юзу шини переднього правого колеса цього автомобіля та початку сліду бризок рідини темного кольору із передньої частини кузова автомобіля BMW. В первинний контакт вступали передня права частина автомобіля BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 та задня ліва частина автомобіля FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_2 , з перекриттям контактуючих поверхонь по ширині близько 70 см. Кут між повздовжніми вісями автомобілів знаходиться в межах близько 0;

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, а тому посилання обвинуваченого та його захисника про те, що висновки суду щодо доведеності вини ґрунтуються на припущеннях, суд не перевірив усіх доказів у справі, висновки суду, викладені у вироку не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні - не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги..

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції дослідив кожний доказ, який покладений в основу обвинувачення з точки зору достатності належності, достовірності, допустимості та взаємозв`язку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Колегія суддів вважає, що при проведенні вищезазначених експертиз додержані всі вимоги закону при призначенні експертиз, дотримані права учасників процесу при призначенні і проведенні експертиз і висновки експерта достатньо мотивовані.

Колегія суддів не може ставити під сумнів достовірність та об`єктивність висновків комісійної комплексної судово-медичної та транспортно - трасологічної експертизи, судово молекулярно-генетичної експертизи, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_19 про те, що висновки експертиз ґрунтуються на припущеннях та які протиряччать між собою, колегія суддів оцінює критично.

Суд, який здійснює розгляд справи, керуючись законом, оцінює висновок за своїм внутрішнім переконанням, заснованим на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім того, колегія суддів враховує покази експерта ОСОБА_35 , який в суді першої інстанції підтримав висновок експерта №02-01/899 від 02.08.2018 року та висновок експерта №04-01/31/4/739 від 18.09.2018 року. Також пояснив, що у висновку від 02.08.2018 року описані всі тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_11 , а також зазначено про наявні в нього татуювання. Зокрема, в описовій частині експертизи зазначено про наявні тілесні ушкодження в районі 9-10 ребер зліва по парастенальній лінії з переходом в надчерев`я. Пояснив, що парастенальна лінія це передня частина грудної клітки. Також пояснив, що комісія, враховуючи властивості та локалізацію тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_11 , методом ситуаційного співставлення, прийшла до висновку про те, що за кермом перебував саме ОСОБА_11 . Також пояснив, що про те, що спрацювала подушка безпеки відомо не було, оскільки такі вихідні дані експертам не надавалися.

Не дивлячись на те, що показання свідків: ОСОБА_27 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_23 , ОСОБА_39 ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , які не були свідками самого зіткнення, а лише підтверджують факт дорождньо-транспортної пригоди, колегія суддів вважає, що достатньо доказів винуватості ОСОБА_19 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, який керував транспортнимм засобом, що спричинило загибель кількох людей.

Перебування саме ОСОБА_19 під час ДТП за кермом автомобіля підтверджується показами свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_18 , які є послідомними, як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи в суді першої інстанції, які є чіткими та узгоджуються між собою, дані свідки давали послідовні покази при перехресному допиті з обвинуваченим ОСОБА_19 і за участю даних свідків був проведений слідчий експеримент, які повідомили обставини ДТП, яка мала місце 24.07.2018 року та жодним чином не ставлять під сумнів достовірність наданих показів. Тому, колегія суддів повністю погоджується з висновокм суду першої інстанції про відсутність зацікавленості зі сторони свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , які вказали на особу ОСОБА_19 , який знаходився за кермом автомобіля BMW 318I, д.н.з. та розташування інших пасажирів в автомобілі. Тоді, як сам ОСОБА_19 відмовився на досудовому слідстві давати будь-які пояснення та взяти участь у проведенні слідчого експерименту, скориставшись ст.63 Конституції України, що вказує про його нещирість та бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Доводи ОСОБА_19 про те, що він не був за кермом автомобіля, як сталося зіткнення не знає і не пам`ятає, оскільки спав на задньому сидінні, колегія суддів розцінює як спосіб захисту від кримінальної відповідальності за скоєне.

Покази свідка ОСОБА_18 про те, що після ДТП ОСОБА_11 переліз на заднє сидіння автомобіля та вже потім вийшов з автомобіля через задні праві двері. Потім став кричати «Де водій? Тримайте водія» узгоджуються з показами свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що бачив ОСОБА_19 на задньому сидінні, який посував пасажира, який там сидів. При цьому він кричав «Водій втік. Ловіть водія».

Покази свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_18 , висновки проведених експертиз, а саме: комісійної комплексної судово-медичної та транспортно - трасологічної експертизи за №04-01/31/4/739 від 18.09.2018 року, враховуючи морфологічні властивості та локалізацію тілесних ушкоджень, що виявлені у ОСОБА_11 згідно висновку експерта №02-01/899 від 02.08.2018 року на ім`я ОСОБА_19 , даних проведеного ситуаційного моделювання (при розміщенні на водійському сидінні ОСОБА_11 співпадіння локалізації на його тілі тілесних ушкоджень із локалізацією виступаючих деталей салону автомобіля та відсутність співпадіння локалізації тілесних ушкоджень із локалізацією виступаючих деталей салону автомобіля при його розміщенні на пасажирських сидіннях автомобіля BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 ) експерти прийшли до висновку, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 знаходився на місці водія BMW 318I, д.н.з. НОМЕР_1 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив покази свідка ОСОБА_36 про те, що вони не спростовують показів інших свідків та не вказують на те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди за кермом був не ОСОБА_11 , оскільки вона вказувала, не лише про те, що водій, який намагався вийти із автомобіля був обутий в кросівки голубого чи бірюзового кольору, а й вказувала на те, що він був без бороди, а ОСОБА_26 , який був обутий в кросівки такого кольору був навпаки з бородою.

Дослідженням в суді першої інстанції відеозапису допиту ОСОБА_26 встановлено, що в бірюзових кросівках був обутий саме ОСОБА_26 . Крім того, з показань свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_24 та самого ОСОБА_26 , встановлено, що ОСОБА_26 , який був з бородою, знаходився на задньому сидінні автомобіля, за водієм, відповідно міг виходити з автомобіля через ліві задні двері.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що свідок ОСОБА_36 добросовісно плутається в сприйнятті і відтворенні обставин події.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_19 про порушення його прав на досудовому розслідуванні, не заслуговують на увагу.

Досудове розслідування було проведено об`єктивно, без порушення прав обвинуваченого, доступ до матеріалів кримінального провадження та його ознайомлення відбувалось за участю захисника ОСОБА_7 , на всі клопотання ОСОБА_19 , останньому була надана відповідь, а тому підстав вважати, що права ОСОБА_19 на досудовому слідстві були порушені, у колегії суддів немає.

Колегія суддів вважає, що достатньо доказів, які в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_19 у вчиненні інкримінованого злочину.

ОСОБА_11 повинен був дотримуватися дозволеної швидкості руху в населеному пункті, а в момент виявлення перешкоди для руху у вигляді автомобіля «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився перед перехрестям на червоний сигнал світлофора, повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Саме дії ОСОБА_19 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору знаходиться не виконання ним вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та настання наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .

Призначаючи покарання ОСОБА_19 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65,66,67 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував особу обвинуваченого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, тяжкі наслідки вчинення ДТП, які призвели до загибелі двох осіб (молодої жінки 1990 року народження та її малолітньої дитини 2014 року народження), наявність обтяжуючих та відсутність пом`якшуючих обставин, те що ОСОБА_19 вину взагалі не визнав, що свідчить про його відношення до скоєного, думку потерпілого про призначення найсуворішого покарання, відсутність відшкодування шкоди, і в межах санкції ч.3 ст.286 КК України призначив 10 (десять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, яке хоча і є найсуворішим відповідно до санкції ч.3 ст.286 КК України, але колегія суддів вважає, що покарання саме в такому розмірі є достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів в розумінні положень ст.50 КК України.

Крім того, колегія суддів погоджується із частковим задоволенням моральної шкоди в розмірі 5000 гривень та матеріальної шкоди в розмірі 85083 гривень, що стягнута з обвинуваченого на користь цивільного позивача ОСОБА_12 , яка достатньо мотивована та відповідає Кримінальному закону та Пленуму Верховного Суду України.

Так, цивільному позивачеві Римському завдано матеріальних збитків внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, в розмірі 85083 грн., що підтверджується висновком експерта №4/775 від 11.10.2018 року. Крім того, колегія суддів погоджується із сумою стягненої шкоди на користь Римського в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень. Обгрунтовуючи стягнену моральну шкоду цивільному позивачу ОСОБА_12 , суд першої інстанції вірно врахував душевні страждання останнього, які були завдані в зв`язку з пошкодженням його автомобіля, він тривалий час не міг ним користуватись, що завдало душевних страждань, які він ніс від самого факту ушкодження його майна та від небажання обвинуваченого відшкодувати шкоду в добровільному порядку, тому враховуючи принцип розумності та справедливості, суд першої інстанції вірно визначив саме таку суму розміру компенсації за моральну шкоду, що відповідає розміру моральних страждань останнього.

Відповідно до роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ПВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК були б підставами для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись, статтями 405, 407,415,419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15 листопада 2019 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді