ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3237/20 Номер провадження 11-сс/814/389/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю захисника підозрюваногоОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлиман Борівського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого на посаді начальника сектору кримінальної поліції Борівського відділення поліції Ізюмського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 та ч.2 ст.372 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000723 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово на строк два місяці, тобто до 14 червня 2020 року, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у організації притягнення слідчим завідомо невинного ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.246 КК України, поєднаним зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя оцінив обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та прийшов до висновку, що слідчим і прокурором не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу, а для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, достатнім буде запобіжний захід у виді домашнього арешту.
За змістом апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підзахисному більш м`який запобіжний захід.
Вважає підозру необґрунтованою, оскільки у ОСОБА_7 не було мотиву для вчинення інкримінованого злочину, а в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що йому необхідно було поліпшувати статистичні показники роботи.
Вказує, що на момент повідомлення про підозру ОСОБА_7 відсутнє судове рішення про невинуватість ОСОБА_10 за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження.
Також зазначає про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений виховує двох дітей, має постійне місце мешкання, характеризується позитивно, доглядає за батьками та бабусею.
Прокурор в судове засідання не з`явився та просив розглядати провадження у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею, зокрема, за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагає ст.178 КПК України та, всупереч твердженням апелянта, належним чином врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, дані про його особу, сімейний і майновий стан, місце проживання.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри є непереконливими.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив обставини, за яких ОСОБА_7 запропонував йому взяти на себе провину за злочин, який він не вчиняв; протоколу обшуку в приміщенні Борівського ВП Ізюмського ВП ГУ НП в Харківській області від 16 квітня 2020 року; протоколами за наслідками проведення негласних слідчих (розшукових) дій та речовими доказами.
Доводи захисника про відсутність виправдувального вироку щодо ОСОБА_10 не впливають на обґрунтованість підозри, оскільки за ст.372 КК України карається злочин з формальним складом, який починається саме з моменту, коли письмове повідомлення про підозру вручається особі, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Буд-які наслідки цього злочину перебувають поза межами його об`єктивної сторони і можуть враховуватися судом лише при призначенні покарання.
Твердження захисника про недоведеність мотиву вчинення злочину не впливають на визначення обґрунтованості підозри, а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу належним чином оцінив наявні ризики та прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Водночас, враховуючи, що ОСОБА_7 є начальником сектору кримінальної поліції, підозрюється в організації тяжкого умисного злочину у співучасті з іншими працівниками поліції, добре обізнаний з методами роботи правоохоронних органів, що свідчить про наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення запобіжного заходу.
Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованими, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону і належним чином мотивоване.
Враховуючи наведене, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 24 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4