Справа № 4815/64/20
номер провадження 1-кп/558/114/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000094, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше судимого 13 листопада 2019 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 850 гривень штрафу (покарання відбуте 2 березня 2020 року),

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та 3 березня 2020 року, приблизно о 18:00 годині, спільно з ОСОБА_5 перебували у приміщенні пивного бару «Мисливець», що по вулиці Кременецькій, буд. 3 в м. Радивилів, Рівненської області, де вживали спиртні напої. В той час, коли ОСОБА_5 вийшов з приміщення пивного бару «Мисливець», щоб поговорити по мобільному телефону, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із сумки ОСОБА_5 , яку останній залишив на столі.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте матеріальне збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаючи, що за його діями не спостерігає власник майна та інші сторонні особи, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, із сумки, що знаходилась на столі в приміщенні пивного бару «Мисливець», умисно, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_5 гаманець із грошовими коштами в сумі 500 гривень, банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та пін-кодом доступу до неї, після чого покинув місце події.

У подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, 04.03.2020 року у денну пору доби пішов до банкомату АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться в м. Радивилів, вул. Паркова, буд. 5, Рівненської області, де шляхом зняття готівки у вказаному банкоматі з належної ОСОБА_5 банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , викрав для власних потреб грошові кошти в сумі 400 гривень.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, 05.03.2020 року ОСОБА_3 прибув до банкомату, що в м. Радивилів, по вул. Паркова, 5, Рівненської області, де, використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та пін-код до неї, шляхом зняття готівки у вказаному банкоматі, викрав для власних потреб грошові кошти в сумі 300 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, 08.03.2020 року ОСОБА_3 прибув до банкомату, що в м. Радивилів, по вул. Паркова, 5, Рівненської області, де, використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та пін-код до неї, шляхом зняття готівки у вказаному банкоматі, викрав для власних потреб грошові кошти в сумі 400 гривень.

10.03.2020 року ОСОБА_3 знову прийшов до банкомату, що в м. Радивилів, по вул. Паркова, 5, Рівненської області, де, використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та пін-код до неї, шляхом зняття готівки у вказаному банкоматі, викрав для власних потреб грошові кошти в сумі 300 гривень.

Також, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, 11.03.2020 року ОСОБА_3 прийшов до банкомату, що в м. Радивилів, по вул. Паркова, 5, Рівненської області, де, використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та пін-код до неї, шляхом зняття готівки у вказаному банкоматі, викрав для власних потреб грошові кошти в сумі 400 гривень.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3.2-359/20 від 24.03.2020 року вартість гаманця чорного кольору з металевою застібкою, викраденого у ОСОБА_5 , становить 136 гривень 67 копійок.

В результаті таких протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2436 гривень 67 копійок.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Під час досудового розслідування кримінального провадження 31 березня 2020 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Вказана угода надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно угоди про примирення від 31 березня 2020 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у скоєному; обвинувачений та потерпілий примирились між собою; обвинувачений зобов`язується відшкодувати завдані збитки потерпілому протягом одного року з часу підписання угоди; сторони за угодою погодили призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, а за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 сторони погодили визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши його у виді обмеження волі на строк два роки. Відповідно до ст. 75 КК України сторони за угодою про примирення погодили звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік та покладенням на обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити у затвердженні угоди…

За таких обставин, суд розглянув судове провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої та середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони угоди підтвердили те, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив те, що завдану шкоду йому було відшкодовано частково; він погодив з обвинуваченим, що шкоду обвинувачений відшкодує протягом одного року з часу укладення угоди; наполягає на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що укладення угоди про примирення відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є можливим затвердження такої угоди.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальним правопорушенням надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирились. З огляду на особу обвинуваченого та взяті ним на себе за угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Судом встановлено, що сторони за угодою про примирення погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67, 70, 75, 76, 185, 357 КК України.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні понесені в розмірі 628,04 гривень, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого (а.п. 30).

Долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000094, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Так, речовими доказами визнано банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та гаманець чорного кольору з металевою застібкою, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , а тому такі речові докази слід залишити у його користуванні.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, клопотань про застосування запобіжного заходу сторони не заявляли, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно нього на час до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст.ст. 314, 392-395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 70, 75, 76, 185, 357 КК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000094, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 березня 2020 року покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому іспитового строку один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 628,04 гривень.

Речові докази: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та гаманець чорного кольору з металевою застібкою, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .