Справа № 148/38/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.2 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2, 309 ч.2 КК України.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08.11.2017 біля 02:00 год., останній діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу проникли до території домогосподарства АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки, з корисливих мотивів, таємно, навмисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, здійснили крадіжку металобрухту, загальною вагою 500 кг., так згідно довідки виданої ПП «Вінсплав» № 119 від 27.11.2017 заготівля металобрухту чорних металів за 1 кг. станом на листопад 2017 року, становить 5,76 грн., а тому скоєним злочином ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , спричинили ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 2880 гривень.

Після скоєння крадіжки металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначений металобрухт, з метою отримання матеріальної вигоди, 08.11.2017 близько 09.00 продали ОСОБА_7 , який заплатив останнім 2500 гривень, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 12.11.2017 біля 02.00 ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу, через паркан проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки аналогічним чином, здійснили крадіжку металобрухту, загальною вагою 110 кг., чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 633,6 гривень.
Після скоєння крадіжки металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначений металобрухт, з метою отримання матеріальної вигоди, 12.11.2017 близько 09.00 продали ОСОБА_7 , який заплатив останнім 500 грн., тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 15.11.2017 біля 02.00 ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 аналогічним чином, діючи повторно та умисно, шляхом вільного доступу знову ж таки проникли на територію домогосподарства

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки здійснили крадіжку металобрухту, загальною вагою 230 кг., чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 1324,8 гривень.

Після скоєння крадіжки металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначений металобрухт, з метою отримання матеріальної вигоди, 15.11.2017 близько 09.00, продали ОСОБА_7 , який заплатив останнім 1000 гривень, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 20.11.2017 біля 02.00 ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 аналогічним чином, діючи повторно та умисно, шляхом вільного доступу знову ж таки проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки здійснили крадіжку металобрухту, загальною вагою 205 кг., чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 1180,8 грн.

Після скоєння крадіжки металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначений металобрухт, з метою отримання матеріальної вигоди 20.11.2017 біля 09.00 продали ОСОБА_7 , який заплатив останнім 1000 грн., тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 21.11.2017 біля 02.00 ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 знову ж таки в аналогічний спосіб, діючи повторно та умисно, шляхом вільного доступу викрали з території домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , металобрухт загальною вагою 278 кг., вартістю 1601,28 гривень, чим спричинили потерпілій матеріально збитку на вказану суму.

Після скоєння крадіжки металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначений металобрухт, з метою отримання матеріальної вигоди, 21.11.2017 08.30 продали ОСОБА_8 , який заплатив останнім 1.400 грн., тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.2 КК України.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.02.2019 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Тульчинського районного суду Вінницької області.

13.12.2019 до суду доставлений обвинувачений ОСОБА_4 , який 13.12.2019 о 09:10 год був затриманий у м. Носівка, Чернігівської області

Прокурор в судовому засіданні заявив письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений ухиляється від явок до суду, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо застосування даного виду запобіжного заходу, вказавши на те, що він розуміє, що ухилявся від суду.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

За правилами ст. 331 ч.1 та 2 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно ст. 183 ч. 1 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, згідно якого взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.2 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- на момент розгляду справи у Тульчинському районному суді ОСОБА_4 , свідомо не з`являвся до суду, ігноруючи судові виклики, у зв`язку з чим двічі був оголошений у розшук.

- перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе повторно ухилятись від явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи у розумні строки;

- за місцем проживання характеризується негативно, не має постійного місця проживання, продовжує вчиняти злочини.

Таким чином, суд дійшов висновку в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При обрані запобіжного заходу, судом також враховано вимоги ст.183 КПК України, пунктом 3 частини 2 якої передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від суду.

З врахуванням вимог ст. 183 ч. 2 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених ст. 182 ч. 5 п. 1 КПК України у розмірі двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 38420,00 грн.), оскільки обвинувачений свідомо не з`являвся до суду, ігнорував судові виклики в зв`язку з чим був оголошений в розшук, а отже саме такий її розмір може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 п. п. 1-3 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нестерварка, Тульчинського району, Вінницької області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 27.11.2002, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, запобіжний захід тримання під вартою, строком шістдесят днів та утримувати його в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань ( № 1)».

Початок строку обраховувати з 13.12.2019, і який закінчується 10.02.2020 о 09:10 год.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420,00 грн., після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити сторонам.

Суддя: