ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/994/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 641/2660/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000576 від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000576від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком до 12.06.2020 року та визначено заставу у розмірі 15 (п`ятнадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 31 530 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок., при внесенні якої, ОСОБА_7 вирішено з-під варти звільнити і покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 свій паспорт (паспорти) громадянина України паспорт для виїзду за кордон; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на необґрунтованість та недоведеність ризиків, зазначених в клопотанні, оскільки ОСОБА_7 ніколи раніше не переховувався і не оголошувався в розшук. Він повністю визнає свою провину та посилається на обставини вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим посилання на можливий вплив на свідків вважає нелогічним та необґрунтованим. Відомості щодо відсутності у ОСОБА_7 постійного місця проживання належним чином перевірені не були , оскільки він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 та постійно мешкає за її адресою по АДРЕСА_2 . Відомості щодо існування у підозрюваного джерел існування та його матеріальний стан також перевірені не були, оскільки підозрюваний неофіційно працює на будівництві, що можуть підтвердити свідки. Вважає тримання під вартою занадто суворим і винятковим запобіжним заходом, а тому не вбачає підстав для його застосування. Враховуючи наявність цивільної дружини та постійного місця проживання, а також стану здоров`я підозрюваного, про який він повідомить суд самостійно, вважає, що відносно підозрюваного можливо призначення більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.
З урахуванням норм ст.ст. 401, 422 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000576 від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 10.04.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. ч. 2 ст.185 КК України.
14.04.2020 року слідчий поліції ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Слідчий просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання повідомленою ОСОБА_7 підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також тяжкістю кримінального правопорушення, в якому він підозрюється і наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_7 скоїв злочин середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді арешту та строк від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк, обґрунтованість якого підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Він не має постійного місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо. Згідно відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, раніше судимий: 27.04.2007 року Фрунзенським районним судом м. Харкова , за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 , ст. 70 КК України , до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, звільнений 27.04.2007 року з зали суду ; 24.01.2008 року Голосіївським районним судом м. Києва , за ст.ст. 198, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, 03.04.2008 року вирок переглянутий Апеляційним судом Київської області за ст. 198 КК України призначено покарання 2 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.71 КК України остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 18.10.2010 року; 03.08.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 353, 395, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 19.10.2015 року; 23.02.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, за ч. 3 ст. 186 , за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 08.10.2019 року вирок переглянутий Харківським Апеляційним судом на підставі та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк з 18.06.2017 року по 08.10.2019 року з урахуванням один день за два , та покарання встановлено фактично відбутим, зі звільненням 08.10.2019 року з зали суду. У зв`язку з вищевикладеним, слідчий вважала, що ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на свідків або вчинити новий злочин, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено. Відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком на 60 днів до 12 червня 2020 року, з визначенням застави у розмірі 31 530 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду і вважав встановленими ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Рішення слідчого судді цілком узгоджується з вимогами, передбаченими п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, але є особою раніше неодноразово судимою. Фактичні обставини справи свідчать про схильність підозрюваного до вчинення злочинів, особливо злочинів проти власності, а тому Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо доведеності ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що злочин вчинений ним повторно, а також беручи до уваги минулі судимості підозрюваного, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, що не виключає можливість підозрюваним вчинити інший злочин проти власності, враховуючи схильність його до злочинів проти власності.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованості ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 171 КПК України спростовуються матеріалами справи і тим фактом, що підозрюваний був неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, скоїв інший злочин.
Твердження в апеляційній скарзі адвоката щодо наявності у підозрюваного цивільної дружини, у якої він проживає, як показника міцних соціальних зв`язків, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення і не стала стримуючим фактором для підозрюваного від противоправних дій.
Доводи апеляційної скарги щодо визнання своєї провини підозрюваним , наявність у нього неофіційного працевлаштування не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою .
Доводи захисника, пов`язані з неможливістю перебування під вартою внаслідок наявності захворювання у підозрюваного, яке виключає застосування такого запобіжного заходу повинно підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи, щодо проведення якої підозрюваний має процесуальне право заявляти клопотання слідчому, прокурору або суду, який розглядає справу.
Відсутність вищевказаного висновку судово-медичних експертів позбавляє процесуальної можливості суд апеляційної інстанції враховувати зазначені доводи, як підстави для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 171 КПК України та можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді