Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/610/18
Провадження № 1-кп/935/126/20
У Х В А Л А
Іменем України
19 червня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває дане кримінальне провадження .
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор зазначив, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, має не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став, вчинивши ряд кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів невеликої тяжкості. Отже, є підстави вважати, що у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу існують ризики переховування останнього від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_4 при розгляді клопотання про продовження йому строку тримання під вартою покладається на розсуд суду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечила проти продовження строку тримання під вартою, просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступного висновку.

Строк дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 спливає 10.07.2020, однак з 22.06.2020 по 03.08.2020 головуючий суддя вибуває у щорічну відпустку.

Згідно положень ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На переконання суду, прокурором доведено, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому обвинуваченому слід продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, та суворість покарання за них, що полягає у позбавленні волі на строк від п`яти до восьми років за найтяжчих з них, зважаючи, що судове слідство триває, усі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, а також враховуючи особу обвинуваченого який неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, міцних соціальних зв`язків не має, оскільки не працює, джерело доходу відсутнє, проживає за межами Коростишівського р-ну, існують ризики, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд також не володіє.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 менш суворого виду запобіжного заходу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому зазначене виправдовує застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,178,331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 17.08.2020 включно.

У судовому засіданні оголосити перерву до 12.08.2020 о 15:00 год., повторити виклик учасників кримінального провадження .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1