Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/260/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2020 року, якою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, по теперішній справі засудженого 13.06.2017 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, в строк відбування покарання зараховано час перебування під вартою в УВП з 13.08.2016 по 05.10.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 1 рік 01 місяць 22 дні,
залишено без задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення,

за участі сторін провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,

- захисника ОСОБА_6 ,

- засудженого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до засудженого ст. 81 КК України умовно дострокового звільнення.
В судовому засіданні захисник та засуджений підтримали клопотання та просили задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви засудженого.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2020 року залишено без задоволення вказане клопотання. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції дослідивши особову справу №301-П-17 вказав, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 24.01.2020, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що засуджений під час відбування покарання відпрацював 76 годин без оплати праці, на момент розгляду справи в суді першої інстанції застосовані до ОСОБА_7 стягнення вже були погашені, засуджений неодноразово заохочувався, характеризується позитивно, за вироком суду позову немає. Зазначене в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, висновок прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 в Кропивницькій УВП (№ 14) перебував з 08.09.2016. За час перебування в УВП допустив 1 порушення встановленого режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника УВП. Стягнення виражалося у вилученні заборонених речей, за що даний засуджений отримав догану. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 02.11.2017 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6). За час перебування в установі допустив 1 порушення встановленого порядку відбування покарання у виді вилучення заборонених речей, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді суворої догани. Стягнення зняте у встановленому законом порядку.
З характеристики, затвердженої в.о. начальником ДУ «Кропивницька ВК (№6)» від 23.01.2020 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належнийдогляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні, а саме фарбував сходи, ремонтував меблі, фарбував вікна, залучається до робіт без оплати праці, був 4 рази заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Відповідно до положень статей 118, 126 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 76 годин, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Відповідно до ст. 127 КВК України участь у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально корисну активність в організації їх роботи не проявляє.
Посилання адвоката на те, що засуджений під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за обставин викладених в апеляційній скарзі, апеляційним судом не можуть бути враховані для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Так, апеляційний суд відзначає, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого. Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Так з довідки про заробітну плату ОСОБА_7 , що надана в.о. начальником ДУ «Кропивницька ВК (№6)» вбачається, що за період з листопада 2017 року по грудень 2019 року засуджений оплатно не працював. Крім того, перебуваючи у ДУ «Кропивницька ВК (№6)» з 02.11.2017 року ОСОБА_7 у відповідності до п.5 ст.118 КВК України відпрацював лише 76 години без оплати праці.
За час відбування покарання ОСОБА_7 має 2 стягнення за вилучення заборонених речей і телефону. За період з 12.04.2018 по 17.10.2019 отримав 4 заохочення із яких 24.07.2019 засудженому було достроково знято раніше накладене стягнення від 13.02.2019 та 17.10.2019 у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні умовно дострокового звільнення, як такому, що не довів свого виправлення (протокол №7 від 28.03.2019).
Виходячи з наведеного і враховуючи, що своєю поведінкою засуджений ОСОБА_7 не повністю довів своє виправлення, тому суд вірно дійшов висновку за необхідне відмовити в застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення.

Із врахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав застосування на даний час до засудженого ОСОБА_7 умовно дострокового звільнення, як те просить у своїй апеляційній скарзі адвокат, а тому вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4