Справа № 473/643/20
Номер провадження1-кп/473/163/2020
ВИРОК
іменем України

"02" березня 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000174 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Кишинів, Молдова, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 з грудня 2019 року з дозволу власника ОСОБА_5 мешкав у будинку АДРЕСА_2 у зв`язку із чим мав вільний доступ до всіх житлових та господарчих приміщень домоволодіння.
01.02.2020 року в першій половині дня (більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував у будинку АДРЕСА_2 виник злочинний умисел з корисного мотиву на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з території подвір`я та господарського приміщення домоволодіння таємно викрав металобрухт загальною вагою 120 кілограм, а саме: металевий лист розміром 1,5х1х0,004 метрів; металеву решітку розміром 1х0,6 метрів із арматури діаметром 10 міліметрів; металеве корито вагою 41,6 кілограмів. В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 360 гривень.
02.02.2020 в першій половині дня (більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував у будинку АДРЕСА_2 виник злочинний умисел з корисного мотиву на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з території подвір`я та господарського приміщення домоволодіння таємно викрав металобрухт загальною вагою 155 кілограм, а саме: металеву решітку з арматури розміром 1х0,6 м, сітку рабицю завдовжки 2 метра, металеву рельсу, дві металеві труби довжиною 2 метра та діаметром 50 міліметрів кожна, два листи металу розміром 1,25х1,5х0.015 метра кожен, швелер довжиною 4 метра. В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 465 гривень.
02 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.
Згідно з угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів передбачено остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України. В угоді про примирення зазначено, що потерпілий ОСОБА_5 ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 - не має, а шкоду йому відшкодовано повністю обвинуваченим до укладення угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд враховує, що пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим та згідно із ч.3 ст.469 КПК України в тому числі і щодо злочинів середньої тяжкості.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачений вказав, що повністю визнає свою вину за пред`явленим обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згоден з видом та розміром покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення.
Потерпілий та обвинувачений підтримали затвердження угоди на визначеній в ній умовах. Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що її зміст, форма та порядок укладання відповідають вимогам чинного КПК України.
Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. А для потерпілого - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, відповідає положенням загальної частини Кримінального кодексу України.
Цивільний позов, судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про примирення від 02 березня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі,
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього в період іспитового строку обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку суду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1