Номер провадження: 11-сс/813/722/20
Номер справи місцевого суду: 947/1874/20 1-кс/947/4878/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 27.04.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0000281 внесеному до ЄРДР 29.01.2020 року,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 27.04.2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 і був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0000281 внесеному до ЄРДР 29.01.2020 року.
Строк дії ухвали визначено до 29.05.2020 року.

Мотивуючи оскаржену ухвалу, слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, крім того, ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:

-оскаржена ухвала постановлена з істотним порушенням вимог КПК України;

-підозра за ст. 289 КК України стосується кваліфікації дій інших осіб і не стосується ОСОБА_8 ;

-ОСОБА_8 раніше не судимий, має малолітню дитину.

-ризики не доведені.

За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 27.04.2020 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у разі визначення застави встановити її у розмірі, який не перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів при таких обставинах.
29.01.2020 приблизно о 04 год. 30 хв. , ОСОБА_11 за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись на автомобілі марки «Honda Civic», в кузові сірого кольору, за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 12, біля парку "ім. Горького", де заздалегідь маючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном в великих розмірах, переслідуючи корисливі мотиви, маючи при собі завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет ззовні схожий на рушницю, розуміючи для себе, що за допомогою нього, при його застосуванні, вони матимуть змогу ефективно та безперешкодно для себе заволодіти чужим майном, вступивши в злочинну змову, завчасно розділивши свої злочинні ролі, визначили предметом свого злочинного посягання грошові кошти, які знаходились в транспортному засобі «Renault Kangoo», в кузові жовтого кольору, д/н « НОМЕР_1 », та який відповідно належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій та мотивів, дочекавшись появи вищезазначеного автомобіля «Renault Kangoo» наблизились до нього на автомобілі «Honda Civic» за кермом якого перебував ОСОБА_8 , та після чого діючи швидко та несподівано, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вибігли з автомобіля «Honda Civic», в кузові сірого кольору, та почали бігти в напрямку автомобіля потерпілого, за кермом якого перебували ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_12 застосували завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет ззовні схожий на рушницю, з якого декілька раз вистрілили в бік автомобіля «Renault Kangoo», чим пошкодили задні вікна транспортного засобу з обох сторін, внаслідок чого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 сприймаючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, залишили автомобіль та почали втікати в напрямку парку «ім. Горького». Скориставшись цим, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сіли до автомобіля «Renault Kangoo» та почали зникати на ньому з місця вчинення правопорушення, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом та грошовими коштами, які знаходились в його салоні, а саме в загальній сумі 494 397 гривень, які належать ТОВ «КВІК ПЕЙ».
В результаті вказаних злагоджених дій, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виконавши усі дії, які вважали за необхідне, отримавши можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, покинули викрадений автомобіль на обочині дороги за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 13, спричинивши вказаними злочинними діями ТОВ «КВІК ПЕЙ» в особі генерального директора ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 494 397 гривень.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 29.01.2020 року, протоколами огляду місця події, від 29.01.2020 року, протоколами обшуку від 29.01.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , від 29.01.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 30.01.2020 року, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_17 , від 30.01.2020 року, від 03.02.2020 року, від 14.02.2020 року, протоколом огляду предмета, від 20.02.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , від 22.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , від 22.04.2020 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_20 , від 22.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , від 29.01.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 22.04.2020 року, протоколом огляду, від 07.03.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , від 29.01.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 29.01.2020 року, висновком експерта № 93-Б/46-Ф, від 16.03.2020 року, висновком експерта №92-Б, від 20.02.2020 року, висновком експерта № 47-Ф від 27.02.2020 року та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою.
Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Щодо наявності ризиків, на думку апеляційного суду, слідчий суддя в оскарженій ухвалі обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Апеляційний суд вважає слушними доводи оскарженої ухвали що того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та для його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування.
Крім того, на думку апеляційного суду, слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_8 не працює, не одружений, має місце проживання і врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.
Що стосується доводів захисника відносно того, що підозра за ч.3 ст. 289 КК України не стосується дій ОСОБА_8 апеляційний суд наголошує, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, апеляційний суд при перегляді оскарженої ухвали слідчого судді лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу.
Питання встановлення фактичних обставин вчинення злочину, доведеності вини та кваліфікації дій підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Що стосується доводів захисника відносно того, що ОСОБА_8 раніше не судимий і має на утриманні дитину та бабусю похилого віку апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність соціальних зв`язків не спростовують викладені в клопотанні слідчого, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючому ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
Що стосується доводів апеляційної скарги відносно застави, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.1) ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 27.04.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0000281 внесеному до ЄРДР 29.01.2020 року, , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4