Справа № 303/379/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/651/20, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої ОСОБА_7 на ухвалу Мукачівського міськрайонногосуду Закарпатської області від 25.02.2020.
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 03.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам КПК України.Цією ж ухвалою в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України - відмовлено.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона 02.11.2019 близько 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21093" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-06 сполученням Київ-Чоп неподалік смт. Кольчино Мукачівського району, не виконавши вимоги п.п. 10.1, 11.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, не впоралася з керуванням внаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем марки "SKODA Fabia" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля "ВАЗ 21093" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров"я на строк понад 21 день.
Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд першої інстанції ухвалою повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , зазначивши, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а самевсупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить належного та повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, яке мало місце 02.11.2019, а тому вказане порушення вимог чинного КПК України істотно порушує права ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , як осіб, яким завдано матеріальної шкоди. Також в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 будь-які дані про те, що автомобіль

-2-

марки "SKODA Fabia" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який належить ОСОБА_11 , пошкоджено і останнім заподіяно матеріальної шкоди відсутні.З відповідними заявами про визнання їх потерпілими у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зверталися до органу досудового розслідування, однак такі не були вирішені відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України. У зв`язку з чимсудом відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.Окрім того, в порушення вимог ст.291 КПК України, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 не зазначено по-батькові слідчого, який склав обвинувальний акт та прокурора, який затверджував обвинувальний акт; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; також у обвинувальному акту наявні розбіжності у зазначенні дати складання обвинувального акту, а саме: в обвинувальному акті дата його складання 21.01.2020, при цьому в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про те, що обвинувальний акт складено 20.01.2020. Вказані недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на думку суду першої інстанції, позбавляють суд можливості прийняти законне рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 просить ухвалу суду від 25.02.2020 - скасувати як незаконну та необґрунтовану й призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. У ньому викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону Українипро кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Суд порушив вимоги п.2 ч.3 ст.314 та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, оскільки зобов`язаний був в першу чергу розглянути клопотання сторони захисту та заяву потерпілого про закриття кримінального провадження, оскільки це є обов`язковим після надходження таких заяв у підготовчому судовому засіданні. Окрім того, висновки суду про відсутність відомостей у обвинувальному акті про потерпілих ОСОБА_6 ОСОБА_14 та їх анкетних даних, а також не зазначення розміру заподіяної їм шкоди в результаті ДТП, не можна вважати порушенням приписів ст. 291 КПК України стосовно вимог до обвинувального акту. Вважає, що складом кримінального правопорушення за ст.286 КК України,основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації транспорту, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи, анеобхідність визнання потерпілим особу, транспортний засіб якої зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, дана норма закону не передбачає. Між тим, вказані особи, не звертались до органу досудового розслідування із заявами про визнання їх потерпілими і ними відповідно до п.2 ч.2 ст.56 КПК України не отримувався документ, що підтверджує прийняття відповідних заяв та їх реєстрацію і у суду першої інстанції таких відомостей не було.Стосовно інших недоліків обвинувального акту, визначених судом в ухвалі, прокурор вважає їх надуманими та зауважує, що в обвинуваченні ОСОБА_15 визначені місце, дата (час), спосіб вчинення злочину, дії що були вчинені обвинуваченою, вина, наслідки, що настали в результаті цих дій. Прокурор вважає, що висновки суду про те, що обвинувальний акт сформульовано некоректно або не точно не відповідають дійсності.
В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 зазначав про законність і обґрунтованість ухвали суду від 25.02.2020. В обґрунтування поданих ним заперечень на апеляційну скаргу прокурора зазначав, що слідчим 06.11.2019 від нього та ОСОБА_11

-3-

було відібрано заяви про визнання їх цивільними позивачами. Твердження прокурора про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не подавали заяв про залучення їх до провадження як потерпілих та чи вправі вони бути визнаними потерпілими вважає безпідставними. Вважає необґрунтованим твердження прокурора про порушення судом п.2 ч.3 ст.314 та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, оскільки у підготовчому судовому засіданні 25.02.2020 було розглянуто клопотання захисника та обвинуваченої ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, за наслідками розгляду якого, суд відмовив у його задоволенні. Вважає, що всупереч вимог ст.291 КПК України обвинувачений акт містить ряд суттєвих недоліків, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі суду від 25.02.2020. Вважає також безпідставне твердження прокурора про відсутність документа, який би підтверджував прийняття слідчим заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_6 про визнання їх потерпілими, оскільки відповідно до ч.1 ст.56 КПК України, це є правом, а не обов`язком потерпілого. Також вважає, що апеляційна скарга прокурора не містить правового обґрунтування наведених ним доводів щодо того, що власник автомобіля, особа, якій заподіяно тільки матеріальну шкоду, не може бути потерпілим від злочину, передбаченого ст.286 КК України. Окрім того, не погоджується з доводами прокурора про формальність висновків суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України через відсутність у ньому відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_9 , які належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, заяв та клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду не подавали, причини неявки не повідомили. Крім того, апеляційний суд враховує клопотання обвинуваченої про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_16 про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.
Висновки суду щодо відмови у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 2 статті 284 КПК України на підставі ст. 46 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом ухвала суду від 25.02.2020 в цій частині не перевіряється.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам кримінального процесуального Кодексу.
Для суду обвинувальний акт це є процесуальний документ, та є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).
-4-
Водночас суду першої інстанції при підготовчому судовому засіданні належить встановити, чи має встановлене судом недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та документів що до нього додаються. Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 прокурору прийшов до передчасного та помилкового висновку, оскільки, на думку колегії суддів, обвинувальний акт складений у відповідності до ст. 291 КПК України.
Наведені в обвинувальному акті фактичні дані встановлені слідством в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а саме, правову модель злочину, містить вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченій.
Що стосується висновків суду про відсутність в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 будь-яких даних про те, що автомобіль марки "SKODA Fabia" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який належить ОСОБА_11 , зазнав пошкоджень і останнім заподіяно матеріальної шкоди, то з такими колегія суддів погодитись не може.
У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

-5-

Дані про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зверталися з заявами до органу досудового розслідування з відповідними заявами про залучення їх до провадження у якості потерплих згідно ст. 55 КПК України містяться в матеріалах кримінального провадження. Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що із заявами про залучення їх до провадження потерпілими та цивільними позивачами ОСОБА_6 і ОСОБА_17 звернулись до суду під час підготовчого судового засідання.
Крім того виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 містить посилання на час (точну дату), спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_8 ,які слідство та орган обвинувачення вважають встановленими, тому посилання суду на відсутність таких даних в обвинуваченні, колегія суддів вважає безпідставними.
Обвинувальний акт також містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Підстав вважати це обвинувачення неточним або некоректним колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, висновок суду щодо невірного викладення у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, через відсутність зазначення у ньому відомостей про інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби які зазнали механічних пошкоджень, розмір заподіяної злочином шкоди та необхідності зазначення їх потерпілими, суперечить положенням ст. ст. 314, 337 КПК України щодо процедури підготовчого судового засідання та меж судового розгляду.
При цьому, колегія суддів зауважує, що на стадії підготовчого судового засідання, оцінка доказів, визначення правильності правової кваліфікації і оцінка повноти викладених обставин кримінального правопорушення на цій стадії не здійснюється, а розглядається судом під час розгляду кримінального провадження по суті. Отже, зробивши висновки, щодо неконкретності пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, суд першої інстанції вийшов за межі наданої йому компетенції, пов`язаної із вирішенням питання про повернення обвинувального акта та зробив висновки, які мав зробити лише під час судового розгляду, зокрема, щодо дій обвинуваченої у ході вчинення злочину та щодо інших обставин, які підлягають доказуванню у ході судового розгляду.
За змістом ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання, до призначення розгляду справи по суті, суд не вправі оцінювати (підтверджувати, спростовувати чи ставити під сумнів) саме ті обставини, які зазначені у акті, зокрема вказувати слідчому чи прокурору про зазначення інших обставин події, чи відомості щодо додаткової кваліфікації дій особи і відповідальності за вчинення іншого злочину, що допустив в ухвалі суд першої інстанції, викладаючи надмірні судження в цій частині.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи прокурора про те, що висновки суду з цього питання не відповідають фактичним обставинам, змісту обвинувального акта та вимогам кримінального процесуального закону, слід визнати правильними.
До того ж судом першої інстанції порушено вимоги ст.337 КПК України щодо визначення меж судового розгляду, а висновки суду про неповноту та неконкретність висунутого обвинувачення на цій стадії провадження є такими, що виходять за межі вимог ст.314 КПК України, в той час як дотримуючись принципів об`єктивності, неупередженості, суд має досліджувати докази в ході судового розгляду.
Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору на те, що у ньому, зокрема, не зазначено по-батькові слідчого, який склав обвинувальний акт та прокурора, який затверджував обвинувальний акт, не є обставиною, що сама по собі

-6-

тягне повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, оскільки в обвинувальному акті зазначено прізвище та ім`я як прокурора, так і слідчого.
В цілому колегія суддів вважає ці зауваження суду такими, що носять не змістовний характер і не є істотними для вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК і неможливості призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.
Висновок суду про те, що зазначені в ухвалі суду порушення не дають суду можливості призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту без його повернення прокурору є необґрунтованим.
За таких обставин, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено такої невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення вказаного обвинувального акту прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Кримінальне провадження повинно здійснюватись з дотриманням вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків судового розгляду, а повернення обвинувального акту з неналежно перевірених та формальних підстав щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів, цим засадам не відповідає.
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню із призначенням розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 задовольнити.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2020 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 03.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: