УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року

м. Київ
провадження № 51 1643 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 08 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2009 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, крім житла.
Ухвалою Верховного Суду України від 08 грудня 2009 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2009 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
На обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає про те, що розгляд справи Верховним Судом України за його касаційною скаргою проводився без участі його захисника.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просить переглянути вищевказану ухвалу Верховного Суду України стосовно нього за нововиявленими обставинами.
На обґрунтування своїх вимог засуджений, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гелетей проти України» від 24 квітня 2018 року, як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зазначав про те, що розгляд справи Верховним Судом України за його касаційною скаргою проводився без участі захисника, чим вважає було порушено його право на захист.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання положень вимог зазначеної норми закону.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Однак, усупереч наведеним вимогам закону, в заяві, як убачається з її змісту, не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК. Також засуджений не навів жодних доводів, стосовно того, що зазначені ним обставини не були відомі судам при постановлені вироку та ухвали щодо нього.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 459 КПК виключними обставинами визнаються:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;
3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
А тому, посилання на рішення Європейського суду з прав людини, як на підставу для звернення до Верховного Суду за виключними обставинами можливе лише тоді, коли таким рішенням вирішено питання у кримінальному проваджені стосовно інтересів особи, яка подає таку заяву.
При цьому будь-яких рішень установлених міжнародною судовою установою стосовно інтересів ОСОБА_5 до поданої заяви не долучено.
Також заява ОСОБА_5 не містить конкретного прохання з огляду на повноваження суду за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ст. 467 КПК.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 461 КПК, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Засуджений ОСОБА_4 не навів жодних, доводів, які б свідчили про те, що про вказані ним в заяві обставини він дізнався протягом останніх трьох місяців, враховуючи, що вирок суду першої інстанції щодо нього було постановлено 03 серпня 2009 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 462, ст. 464 КПК, Верховний Суд
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 залишити без руху надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання ним копії ухвали.
У разі, якщо зазначені недоліки не будуть усунені в установлений строк, заява підлягає поверненню заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3