Справа № 188/760/19
Провадження № 1-кп/188/126/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

З участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2019 року за № 0000162 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, громадянин України, освіта середня, працює водієм ПП "Сусло" ,на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився с. Роздольне, Каховського району, Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , неодружений, громадянин України, освіта середня, не працює, раніше не судимий,

які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 його представника ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , 24.03.2019 року, приблизно о 00:30 год, перебуваючи в кафе «Зима-Літо», яке розташоване за адресою: вул. Соборна буд.1, смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 умисно з силою нанесли ОСОБА_7 не менше одинадцяти ударів в наступні анатомічні ділянки тіла: ліва половина лобної ділянки 1, нижнє віко правого ока 1, ніс 1, шия 2, тильна поверхня 1-го міжп`ясного проміжку правої кисті 1, тильна поверхня нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті 1, ліва половина грудної клітки 3, права половина грудної клітки 1, чим спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої скроневої ділянки, гематом нижнього віка правого ока, 6-го міжреберного проміжку по середньо пахвинній лінії лівої половини грудної клітки, лівої половини лобної ділянки, лівої половини носа, спинки носа, 4-6 міжреберних проміжків від середньо пахвинної до задньо пахвинної лінії лівої половини грудної клітки, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 спочатку судового зсідання повністю визнавав свою вину, а потім вину не визнав, але своїми показаннями підтвердив, що дійсно він разом з ОСОБА_4 та його дружиною відпочивали у кафе «Зима- Літо» з 23.03.2019 на 24.03.2019 року та вживали спиртні напої. У кафе також з друзями та дружиною відпочивав ОСОБА_7 , який першим розпочав сварку під час танців в приміщенні кафе. Коли ОСОБА_7 почав чіплятися та приближатися до нього він вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя, після чого їх розборонили сторонні особи. Сварка продовжилась вже у дворі кафе де до нього кидалась битися невідома жінка та її подруги. ОСОБА_4 намагався їх зупинити, але ОСОБА_9 наніс йому удар по голові порожньою пляшкою, яка розбилась і після чого ОСОБА_7 , утік на вулицю та зачинив металеву хвіртку. На цьому сварка не закінчилась, бо ОСОБА_7 , перебуваючи вже за огорожею кафе , кидав в їх сторону каміння. Після чого вони разом з ОСОБА_4 , перестрибнули через хвіртку і почали наносити удари ОСОБА_7 . Він пам`ятає, що наніс декілька ударів кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_7 , впав на землю та їх розтягли невідомі особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаний в судовому засіданні, спочатку судового зсідання повністю визнавав свою вину, а потім не визнаючи вину, повністю підтвердив свідчення ОСОБА_3 розповів, що він наносив удари потерпілому ОСОБА_7 після того, як отримав удар по голові порожньою пляшкою з під горілки який наніс йому потерпілий. Пояснив, що він бачив бійку, яка розпочалася між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ще в приміщенні кафе. У дворі кафе вони намагались заспокоїти ОСОБА_7 , який втік з двору кафе, зачинивши за собою хвіртку та почав кидатися камінням в них. Після чого він перестрибнув через хвіртку разом з ОСОБА_3 , та наніс потерпілому декілька ударів кулаком, від чого той впав на землю, потім їх розборонили і вони поїхали до дому. Повідомив, що він був разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 та їх знайомим ОСОБА_3 . Вони відпочивали та вживали спиртні напої. До лікарів з приводу отримання травми від удару по голові пляшкою він не звертався.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснив, що він зі своїми друзями та дружиною відпочивали у кафе «Зима - Літо» ввечері 23.03.2019 року на 24.03.2019 року. Вживали спиртні напої, потім танцювали і під час танцю, в середині кафе, йому наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_3 , а коли він вийшов у двір кафе його вдарив ОСОБА_4 . Не заперечував, що він намагався вдарити ОСОБА_4 , порожньою пляшкою з під горілки по голові, але пляшка розбилась у його руці раніше, чим він наніс удар. Коли він утік від обвинувачених на вулицю, зачинивши за собою хвіртку, обвинувачені перестрибнули через паркан і кричали, що вони будуть його вбивати і почали наносити йому удари кулаками в обличчя а коли він упав на землю, вони продовжили наносити удари ногами в різні частини тулуба поки їх не відтягнули та не допомогли йому піднятися з землі. Йому надавав допомогу таксист та його дружина, обличчя було у крові.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні розповів, що він, на власному автомобілі, приблизно о 23.00 годин у кінці березня їхав мимо кафе «Зима - Літо» по вул. Соборній в смт. Петропавлівка, де його зупинила жінка та розповіла, що в кафе відбувається бійка. Коли він вийшов з автомобілю то побачив потерпілого ОСОБА_7 який кидав каміння в сторону обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через паркан кафе. У нього склалося враження, що він провокував обвинувачених, які потім перестрибнули через паркан та кинулись на нього, він бачив, що потерпілий ОСОБА_7 , після нанесення йому обвинуваченими декілька ударів в обличчя, впав на землю, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжили наносити йому удари ногами у різні частини тулуба, потім їх вдалося зупинити та розтягнути. Бійка зупинилась і він надавав допомогу ОСОБА_7 , у якого обличчя було в крові, а одяг був брудний. Він бачив як після бійки потерпілий та його дружина пішли до відділу поліції, а обвинувачені поїхали від кафе на автомобілі ВАЗ 2107. Причина бійки йому невідома.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , розповів, що 23.03.2019 року він зі своєю дружиною приїхали з м. Першотравенська, де вони мешкають, у гості до родини ОСОБА_7 і після вечері вдома вони поїхали в кафе «Зима Літо», де продовжили відпочивати. Спиртні напої вони вживали, але п`яним ніхто не був. Розповів яким чином розпочалась сварка між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , яка переросла у бійку. Він бачив, як потерпілому наносили удари спочатку в кафе, один удар наніс ОСОБА_3 , кулаком в обличчя, а потім, вже на вулиці, наносили удари вдвох і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 спочатку кулаками в обличчя, а коли потерпілий впав на землю, продовжили його бити ногами в різні частини тулуба. Коли їм вдалося зупинити бійку, він побачив кров на обличчі потерпілого та брудний одяг. Працівники поліції стояли біля відділу поліції, але бійку не зупиняли. Після бійки потерпілий з дружиною пішли у відділ поліції, а обвинувачені поїхали від кафе на автомобілі.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні розповіла яким чином її чоловік ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження в ніч з 23.03. 2019 на 24.03. 2019 під час відпочинку в кафе «Зима Літо» , тілесні ушкодження йому спричинили обвинувачені, її свідчення збігаються з показанням потерпілого та свідків. Додала, що вона також отримала тілесне ушкодження через неправомірні дії ОСОБА_3 якого вона намагалась заспокоїти. До лікарів вона, з приводу отриманих тілесних ушкоджень, не зверталась.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала свідчення, які збігаються з показаннями обвинувачених та додала, що перед початком сварки дружина ОСОБА_7 . Олена, пропонувала їй спровокувати сварку в кафе і під час, коли вони танцювали, ОСОБА_14 штовхала ОСОБА_3 . Доповнила, що потерпілий ОСОБА_7 провокував весь час обвинувачених та вдарив її співмешканця ОСОБА_4 по голові порошньою пляшкою з - під горілки після чого втік з двору кафе та продовжував кидати в їх сторону каміння. Також ОСОБА_7 штовхнув її, від чого вона впала. До лікарні вони, з приводу отриманих тілесних ушкоджень, не звертались.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 окрім вищевикладеного підтверджується письмовими доказами, здобутими в ході досудового розслідування, а саме:

Протоколом огляду місця події від 12.04.2019 року та фототаблицею до протоколу у яких зафіксований огляд приміщення кафе «Зима Літо», двір кафе та прилегла територія вулиці /а.с. 16-20/;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.04.2019 року та фото таблицею до протоколу якими зафіксоване пояснення потерпілого ОСОБА_7 щодо кількості та способу нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 21-27/;

Висновком експерта № 67 від 09.04.2019 року /а.с. 37-39/, яким виявлено у потерпілого ОСОБА_7 , забій м`яких тканин правої тім`яна ділянка 1, права скронева ділянка 1, ліва половина лобної ділянки 1, нижнє віко правого ока 1, ніс 1, шия 2, середня третина зовнішньої поверхні лівого плеча 1, тильна поверхня 1-го міжп`ясного проміжку правої кисті 1, тильна поверхня нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті 1, верхня третина зовнішньої поверхні правого стегна 1, ліва половина грудної клітки 3, права половина грудної клітки 1, чим спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої скроневої ділянки, гематом нижнього віка правого ока, 6-го міжреберного проміжку по середньо пахвинній лінії лівої половини грудної клітки, саден тім`яної ділянки голови, лівої половини лобної ділянки, лівої половини носа, спинки носа, 4-6 міжреберних проміжків від середньо пахвинної до задньо пахвинної лінії лівої половини грудної клітки, синців правої половини шиї, передньої поверхні шиї. Експерт встановив, що вказані ушкодження могли утворитися не менш 21 удару у вказані частини тіла. Тілесні ушкодження всі відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновком експерта №71 від 18.04.2019 /а.с. 43-44/, де експерт зазначив, що частина ушкоджень спричинена потерпілому могли утворитися при механізми їх утворення , який зазначений під час проведення слідчого експерименту від 12.04.2019 року. Також експерт зазначив, що невстановлений механізм утворення наступних тілесних ушкоджень - забій м`яких тканин правої тім`яна ділянка , права скронева ділянка , саден тім`яної ділянки голови, синців правої половини шиї, передньої поверхні шиї;

Протокол перегляду відеозапису від 27.05.2019 року та самим відеозаписом з камери внутрішнього відео спостереження і зовнішньої сторони будівлі кафе «Зіма-Літо» при перегляді якого були відтворені собитія про яки в судовому засіданні розповідали сторони судового процесу /а.с.54/;

Постанова про визнання речовими доказами /а.с. 55/;

Суд інакше сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним, ніж воно було викладене у обвинувальному акті, не змінюючи юридичну кваліфікацію дій обвинувачених, виходячи з наступного:

Після допиту обвинувачених, потерпілого, свідків, вивчення матеріалів кримінального провадження, наданих стороною обвинувачення, як докази вини обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, суд встановив, що не доведена вина обвинувачених у спричиненні потерпілому таких тілесних ушкоджень як забій м`яких тканин правої тім`яна ділянка , права скронева ділянка , саден тім`яної ділянки голови, синців правої половини шиї, передньої поверхні шиї. Експерт вказав у експертному дослідженні №71 від 18.04.2019 /а.с. 43-44/, що невстановлений механізм утворення вказаних тілесних ушкоджень. Інших доказів того, що дані тілесні ушкодження спричинили потерпілому саме обвинувачені суду не надано. Тому суд вважає, що з пред`явленого обвинувачення, через недоведеність, слід виключити спричинення потерпілому вказаних тілесних ушкоджень саме діями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постільки суд не виключає, що вказані тілесні ушкодження потерпілий міг отримати іншим шляхом при інших обставинах.

При цьому суд керується статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК України згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Досліджені судом докази винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вважає, що його висновок про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст.94 КПК України, є його внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Суд, аналізуючи докази обвинувачення в їх сукупності, зазначає, що об`єктивна сторона злочину характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження (ч. 1 ст. 125). Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у вигляді наслідків, зазначених у ч. ч. 1 або 2 ст. 125.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим або непрямим умислом.

У частині 1 ст. 125 КК України встановлюється кримінальна відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виявилося в порушенні анатомічної цілісності тканин або в порушенні нормального функціонування тканин чи органів тіла людини, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

За правилами, встановленими у частині 2 ст. 242 КПК України, обов`язковим є залучення експерта для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Висновки експертів з огляду на положення частини 2 ст. 84 цього Кодексу, є процесуальними джерелами доказів.

Умисне легке тілесне ушкодження, вчинене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфікується за ч.1 ст.125 КК України. Дане кримінальне правопорушення направлено проти здоров`я громадян та відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі, дії за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, кваліфіковано вірно.

У ході судового засідання встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст.66 КК України по справі не встановлені. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі, дії за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, кваліфіковано вірно. У ході судового засідання встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст.66 КК України по справі не встановлено. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

Судовий розгляд даного кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у якому, незважаючи на участь прокурора, тільки потерпілий ОСОБА_7 , користується правом підтримувати висунуте обвинувачення або висловити свою позицію у випадку зміни прокурором обвинувачення в суді в порядку, передбаченому ст. 338 КПК України. Потерпілий в судовому засіданні обвинувачення підтримав саме за ч.1 ст. 125 КК України, також підозра обвинуваченим повідомлена за ч.1 ст. 125 КК України, підстав для перекваліфікації дій обвинувачених судом не встановлено.

Суд ставиться критично до позиції захисту щодо невірної кваліфікації дій обвинувачених, вважає її необґрунтованою та помилковою. Невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд розцінює як спробу уникнути від покарання.

Суд при обранні виду та міри покарання враховує, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнаючи своєї вини підтвердили, що удари потерпілому вони наносили як в приміщенні кафе, так і у дворі кафе та потім вже на вулиці біля проїзної частини, що узгоджується з показаннями потерпілого, допитаних свідків та письмовими доказами вивченими в судовому засіданні надані стороною обвинувачення. Також суд враховує поведінку потерпілого ОСОБА_7 який, після вживання спиртних напоїв, не намагався уникнути сварки з обвинуваченими а навпаки провокував їх на бійку. Наніс удар ОСОБА_4 порожньою пляшкою по голові а потім, вже перебуваючи за огорожею кафе «Зима-Лто», кидав в них каміння, після чого обвинувачені, наздогнавши його, спричинили йому ще ряд легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_15 слід призначити покарання у вигляді штрафу, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених, а також попередження вчинення ними нових правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов не заявлений.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався і підстав його обрання суд не вбачає.

Речовий доказ СD диск із копією відеозапису з камери внутрішнього відео спостереження і зовнішньої сторони кафе «Зима-Літо» залишити у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ СD диск із копією відеозапису з камери внутрішнього відео спостереження і зовнішньої сторони кафе «Зима-Літо» залишити у матеріалах кримінального провадження .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Петропавлівський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1