Провадження № 1-кс/638/5117/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року м.Харків
Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004990 від 07.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
встановив:
09 грудня 2019 року слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна.
В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004990 від 07.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06 грудня 2019 року в період часу з 17:20 год до 18:30 год. невстановлена особа, знаходячись за адресою: м.Харків, вул. Культури, 8 незаконно заволоділа автомобілем «Lexus ES250», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ..
У зв`язку з вищевикладеним, в той же день по приїзду слідчо-оперативної групи Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області, слідчим в проміжок часу з 19:30 год. до 20:20 год. адресою: м.Харків, вул. Культури, 8, було проведено огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Lexus ES250», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключ від автомобіля марки «Lexus ES250»
Орган досудового розслідування зазначає, що зазначені предмети є речовими доказами та предметами злочину, які можуть бути використані як доказ факту обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а арешт майна необхідний для проведення низки судових експертиз.
Слідчий в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав.
Власник майна надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Проти накладення арешту не заперечував.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0004990 від 07.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Під час проведення огляду місця події в проміжок часу з 19:30 год. до 20:20 год. за адресою: м.Харків, вул. Культури, 8, було виявлено та вилучено ключ від автомобіля марки «Lexus ES250», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль. З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить зазначене майно арештувати.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, відсутність постанови про визнання майна речовим доказом по кримінальному провадженню, не обґрунтування слідчим мети арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись вимогами ст.ст.170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004990 від 07.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1