Справа № 534/1993/19
Провадження №1-кп/524/188/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2020 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці підготовче засідання у кримінальному провадженні № 0001037 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Темиртау, Карагандинської області, Казаської РСР, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.03.1988 року Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 101, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 року) на 6 років позбавлення волі посиленого режиму з конфіскацією майна та призначенням примусового лікування від алкоголізму та наркоманії. Перегляд вироку 27.04.1988 року виключено ч. 3 ст. 222, ч. 2 ст. 206 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі посиленого режиму з конфіскацією майна та призначенням примусового лікування від алкоголізму та наркоманії.
- 21.05.1996 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) на 4 роки позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна;
- 04.07.2001 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна;
- 19.04.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
- 14.03.2006 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.10.2007 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 20 днів;
- 19.03.2008 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України остаточно засуджений на 5 років позбавлення волі;
12.03.2015 року Світловодським міським судом Кіровогорадської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 23.12.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 249 КК України на 1 рік обмеження волі;
обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт від 13.12.2019 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обвинувачений та його захисник підтримали позицію прокурора щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду. При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу обвинувачений заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт або інший, більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечила проти застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник вважала за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту. На обґрунтування своєї позиції захисник послалася на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, а саме матір інваліда та сестру, які проживають у м. Полтаві. Мати обвинуваченого є інвалідом, має похилий вік і потребує стороннього догляду. Захисник вважає, що ризики переховування обвинуваченого від суду та продовження ним злочинної діяльності не підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами. Також захисник висловила думку про те, що у підготовчому судовому засіданні приймає участь не уповноважена особа в якості прокурора, а тому захисник просила заборонити прокурору ОСОБА_3 приймати участь у підготовчому судовому засіданні. Захисник зауважила, що копія клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 останньому була вручена в ніч з 09.01.2020 року на 10.01.2020 року, а тому, за міркуванням захисника, слід вважати, що копія клопотання про обрання запобіжного заходу взагалі не вручена обвинуваченому.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Автозаводському районному суду м. Кременчука, згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, закриття кримінального провадження чи його зупинення немає.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 31 КПК України дане кримінальне провадження повинно розглядатись суддею одноособово.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.11.2019 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 12.01.2020 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував той факт, що він вчинив злочин, предметом якого був мопед марки «HONDA», що належить потерпілому ОСОБА_6 . Отже, обвинувачення ОСОБА_5 на даній стадії кримінального процесу є достатньо обґрунтованим.
Зі слів обвинуваченого та з гарантійної розписки його матері, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на території м. Кременчук та Горишні Плавні власного житла, постійного місця проживання та роботи не має, ніде не зареєстрований проживаючим, а тому, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 не маючи міцних соціальних зв`язків у будь-який час може змінити місце проживання та переховуватися від суду.
23.12.2019 року ОСОБА_5 черговий раз був засуджений Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 249 КК України до реальної міри покарання у виді обмеження волі. Під час розгляду вказаного кримінального провадження до нього двічі застосовувався примусовий привід і це також дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Злочин у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, останній вчинив 07.11.2019 року, тобто під час судового розгляду Автозаводським районним судом кримінального провадження № 0001037 за ч. 1 ст. 249 КК України. Вказана обставина, дає підстави для висновку про те, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може продовжити вчиняти злочини.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який постійного джерела доходу не має, своєї родини не має, постійного місця реєстрації та власного житла не має, раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 20.09.2018 року, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Суд обміркував доводи захисника ОСОБА_4 та прийшов до таких висновків.
Так, в судовому засіданні захисник зазначила, що у підготовчому судовому засіданні приймає участь не уповноважена особа в якості прокурора, а тому захисник просила заборонити прокурору ОСОБА_3 приймати участь у підготовчому судовому засіданні.
Суд вважає зазначені вище доводи захисника помилковими, виходячи з такого.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, зокрема, має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 від 13 грудня 2019 року зазначено, що повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів, серед яких прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .
Таким чином, судом відповідно до ст. 342 КПК України вірно було встановлено та перевірено повноваження прокурора в судовому засіданні.
Відводів прокурору ні захисник, ні обвинувачений не заявили.
Захисником також було зазначено, що обвинуваченому ОСОБА_5 з порушенням норм КПК України було вручено копію клопотання про обрання запобіжного заходу вночі.
Поряд з цим, в засіданні судом встановлено, що обвинуваченому повторно було вручено копію такого клопотання і йому було достатньо часу для ознайомлення з клопотанням та підготування своєї позиції захисту.
Суд не погоджується з позицією сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки зі змісту наданої стороною захисту гарантійної розписки від ОСОБА_7 , 1947 р.н. слідує, що її син ОСОБА_8 неодноразово судимий, не має трудової книжки, тобто протягом всього життя ніде не працював. Основний дохід сім`ї складає пенсія ОСОБА_7 , яка є інвалідом 2 групи. За змістом розписки від матері обвинуваченого слідує, що вона не вважає свого сина таким, що зможе піклуватися про неї та надавати матеріальну допомогу, а навпаки побоюється втратити житло у зв`язку з можливою реєстрацією сина в її помешканні.
За таких обставин, суд не погоджується з позицією сторони захисту про те, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_5 буде запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, що є тяжким злочином, та відомостей, що характеризують підозрюваного, суд визначає заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40540 грн.
Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 177, 178, 194, 314-316, 369, 372 КПК України,
суд
ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0001037 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводлського районного суду м. Кременчука на 10 год. 15.01.2020 року.
Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово.
Викликати в судове засідання учасників судового провадження.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про заборону прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 приймати участь у судовому розгляді кримінального провадження №0001037 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Клопотання заявлене прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 9 березня 2020 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатих осіб в сумі 40540 гривень.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Полтавській області, код отримувача 26304855, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку (отримувача) 820172, р/р 5950, призначення платежу: запобіжний захід - застава.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури та Автозаводський районний суд м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Полтавського слідчого ізолятора у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк не більше 60 діб наступні обов`язки, що передбачені ст.194 КПК України:
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснити наслідки невиконання покладених на ного обовязків, а саме: якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені на нього даною ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавськрого апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: