ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1471/20 Номер провадження 11-сс/814/501/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000123 від 17 жовтня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України

за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах володільця майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000123 від 17 жовтня 2017 року.

Накладено арешт на: 2 системних блока; 2 комп`ютерних монітора; 2 комп`ютерні клавіатури; 2 комп`ютерні мишки; диван кутовий; 6 крісел; 8 стільців; 7 столів; 9 електричних подовжувачів; кошти в сумі 90 грн, які поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Монастирській, 4 м. Лубни Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. В іншій частині клопотання відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано, тим що метою застосування арешту у цьому кримінального провадження є необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, зокрема проведення експертиз, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів. Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, суд не вбачає.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником адвокатом ОСОБА_6 в інтересах володільця майна ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року про накладення арешту на майно скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 .

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства є незаконним та необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь -які докази відношення ОСОБА_8 та причетності зазначеного майна до кримінального провадження № 0000123. При проведенні обшуку так і в подальшому слідчим не залучався експерт чи спеціаліст, щоб встановити необхідність тимчасового вилучення меблів, під час обшуку, так і утримання такого майна в подальшому.

Відзначив, що під час застосування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим не надано доказів, які б свідчили про співмірність такого обмеження права власності майна, а зазначені в клопотанні обставини ґрунтуються лише на припущеннях.

Також, зазначив, що підчас винесення ухвали слідчим суддею недотримано строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна. Слідчим не вживалися заходи щодо залучення до участі в слідчих діях обшуку нежитлового приміщення власника приміщення. Сторонам по справі не вручили протоколу обшуку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію представника власника майна, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістомч.ч.1, 2ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

П. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України передбачено, що апеляційну скаргу на судове рішення мають право подати особи в випадках, передбачених КПК України.

П. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України коло суб`єктів оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому прямо не визначено. Однак, системний аналіз положень ст. 170, ч. 1 ст. 174 КПК України дає підстави для висновку, що правом оскаржити рішення слідчого судді про накладення арешту на майно наділений, зокрема, власник чи володілець майна.

Зібрані в провадженні та досліджені апеляційним судом докази дають підстави для висновку, що в даному випадку ОСОБА_8 не може бути суб`єктом апеляційного оскарження ухвали слідчої судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, позаяк докази, які б підтверджували законність володіння ОСОБА_8 майном, на який накладено арешт, відсутні.

Під час судового засідання 24 червня 2020 року на вимогу колегії суду, представником володільця майна таких документів надано не було та зазначено, що такі документи у нього відсутні.

Апеляційному суду захисником ОСОБА_6 не надано доказів, які б підтверджували його право власності на майно, яке було вилучено та арештовано, законність і правомірність володіння цим майном; а як особа, яка на вимогу суду не надала вказаних документів він не вправі оскаржувати таке рішення. Системний аналіз вищевказаних положень закону дає підстави для висновку, що, оскільки йдеться про право володіння, то воно завжди може бути тільки законним, таким, що ґрунтується на законі, договорі тощо.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчої судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року про накладення арешту на майно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4