ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1091/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 415/4957/17
Категорія: ч.1 ст. 366 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

зацікавленої особи - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою представників ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Лисичанського міського суду Луганської областівід 18 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 18 вересня 2017 року, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 21.08.2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 19.08.2017 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України.
Визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, і призначено йому узгоджене сторонами покарання - у виді штрафу у розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень, з застосуванням ст.69 КК України без позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 з 01.12.2015 призначений наказом № 514-к від 27.11.2015 директора ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_9 на посаду в.о. начальника зміни виробничої служби ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», є службовою особою та виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, до яких, відповідно до посадової інструкції від 01.04.2015, затвердженої директором ВП «Шахта «Привільнянська» ОСОБА_9 , входить:
? керівництво виробництвом та охороною праці в зміні;
? розгляд та затвердження нарядів на проведення робіт у зміні гірничим майстрам (керівникам робіт) в наряд-путівках та начальникам (заступникам, помічникам начальників) ділянок в книгах нарядів;
? повідомлення керівництва шахти в кінці зміни про стан виробничих процесів.
В службовій діяльності начальник зміни керується наказами та розпорядженнями керівництва шахти та несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, з положеннями якої ОСОБА_7 був ознайомлений.
У грудні 2015 року у директора ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_9 виник злочинний умисел на заволодіння вугільною продукцією ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля».
На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_9 використовуючи своє службове становище, надавав незаконні вказівки в.о. начальника зміни виробничої служби ОСОБА_7 , який знаходився у підпорядкуванні останнього, на відображення недостовірних відомостей про об`єми видобутого вугілля за зміну до облікової документації в бік зменшення.
В свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконний наказ ОСОБА_9 про умисне заниження ним відомостей про фактичне добування рядового вугілля по шахті за зміну у формі УПД-6, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вносив недостовірні відомості про видобуток рядового вугілля по ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» за зміну.
Таким чином, виконуючи наказ ОСОБА_9 спрямований на заволодіння вугільною продукцією ВП «Шахти «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», у період часу з грудня 2015 року по березень 2016 року ОСОБА_7 вніс у «відомості про видобуток рядового вугілля по шахті» форми УПД-6 за грудень 2015 березень 2016 року, а саме:
-за 1-шу зміну 02.12.2015, 03.12.2015, 04.12.2015, 05.12.2015, 08.12.2015, 11.12.2015, 12.12.2015, 13.12.2015, 15.12.2015, 16.12.2015, 17.12.2015, 31.12.2015;
-за 2-гу зміну 07.12.2015, 19.12.2015, 26.12.2015, 27.12.2015, 28.12.2015;
-за 3-тю зміну 22.12.2015, 23.12.2015, 24.12.2015;
-за 4-ту зміну 20.12.2015, 30.12.2015;
-за 1-шу зміну 04.01.2016, 08.01.2016, 11.01.2016, 15.01.2016, 16.01.2016, 17.01.2016, 20.01.2016, 24.01.2016, 28.01.2016, 29.01.2016;
-за 2-гу зміну 03.01.2016, 18.01.2016, 22.01.2016, 23.01.2016;
-за 3-тю зміну 09.01.2016;
-за 1-шу зміну 01.02.2016, 08.02.2016, 09.02.2016, 10.02.2016, 12.02.2016, 13.02.2016, 14.02.2016, 16.02.2016, 17.02.2016, 20.02.2016, 21.02.2016, 22.02.2016, 24.02.2016, 25.02.2016, 26.02.2016, 28.02.2016, 29.02.2016;
за 4-ту зміну 06.02.2016, 18.02.2016;
-за 1-шу зміну 01.03.2016, 03.03.2016, 04.03.2016, 07.03.2016, 11.03.2016, 12.03.2016, 13.03.2016, 15.03.2016, 16.03.2016, 17.03.2016, 19.03.2016, 20.03.2016, 21.03.2016, 23.03.2016, 24.03.2016, 25.03.2016, 27.03.2016, 28.03.2016, 29.03.2016, 31.03.2016, занижену інформацію про фактичні об`єми видобутого вугілля по шахті, чим порушив правила ведення прийому виданого на поверхню вугілля марки ДГр та його обліку у звітній документації відповідно до «Інструкції по обліку об`ємів видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах», затвердженої Наказом Міністра вугільної промисловості України № 466 від 19.09.1996.
Так, в періоди з 02.12.2015 по 31.12.2015, з 03.01.2016 по 29.01.2016, з 01.02.2016 по 29.02.2016, та з 01.03.2016 по 31.03.2016, згідно зазначеним відомостям у «Журналах спуску та видачі вантажів та матеріалів стволом № 3», на поверхню видано 2220 вагонеток з вугіллям, а у «Відомостях про видобуток рядового вугілля по шахті за зміну» (форми УПД-6) 1595 вагонеток з вугіллям, що на 625 вагонеток або на 625 тонн вугілля менше (за розрахунком 1 вагонетка 1 тонна вугілля, згідно наказу ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 543 від 01.06.2012).

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діють в інтересах ОСОБА_9 , подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вирок районного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, представники ОСОБА_9 посилаються на те, що в формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, порушують законні права та інтереси ОСОБА_9 , але у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 не є обвинуваченим чи підозрюваним. За таких обставин, як зазначають представники в своїх апеляційних доводах, судом першої інстанції були допущенні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності; думку прокурора, який вважав можливим виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на вчинення злочину ОСОБА_9 ; доводи ОСОБА_9 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1,4 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло три роки.
Відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
У відповідності до п.1 ч.2 ст.284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 2 та 3 статті 285 КПК України передбачено, що Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_7 визнав вину за пред`явленим обвинуваченням, він та його захисник просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, належить скасувати оскаржуваний вирок, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України закрити і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, внаслідок чого апеляційна скарга представників ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольняється частково.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснено, що застосування до нього положень статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення його від кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, вважає необхідним скасувати оскаржуваний обвинувальний вирок та закрити кримінальне провадження, на підставі ст. 417 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не перевіряє решту апеляційних доводів апелянтів.
Керуючись ст.ст. 284, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Лисичанського міського суду Луганської областівід 18 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -