Провадження № 1-кп/470/71/20
Справа № 485/217/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2019 року за № 0000715, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, раніше судимого 10 грудня 2019 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 06 до 07 листопада 2019 року, у ОСОБА_3 та іншої особи, матеріали кримінального провадження стосовно якої постановою прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури від 17 лютого 2020 року виділені в окреме провадження, які перебували в м. Снігурівка Миколаївської області, повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення шиферу з даху двоповерхової будівлі колишнього банку «Україна», що розташована по АДРЕСА_2 та перебуває на балансі територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження, у вказаний період часу, шляхом вільного доступу проникли до будівлі колишнього банку «Україна», що розташована по вул. Центральна, 121 м. Снігурівка Миколаївської області, де шляхом демонтажу з даху будівлі повторно таємно викрали 15 листів восьми хвильового шиферу, вартістю 47 грн. за 1 лист, спричинивши територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Миколаївській області майнову шкоду, на загальну суму 705 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_3 та інша особа, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження, зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав покази, що відповідають фактичним обставинам справи, у вчиненому щиро розкаявся. Крім того показав, що викрадений шифер вони на автомобілі свідка ОСОБА_7 відвезли та продали свідку ОСОБА_8 , а отримані кошти розділили між собою.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявою від 21 листопада 2019 року, адресованою на ім`я т.в.о. начальника Снігурівського відділу поліції, голова Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_9 просила притягти до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які з даху будівлі колишнього банку «Україна», що по вул. Центральна, 121 в м. Снігурівка Миколаївської області, яка перебуває на балансі ТУ ДСА України в Миколаївській області, таємно викрали шифер, спричинивши територіальному управлінню майнову шкоду (а.п.49).

За даними протоколу огляду місця події з план-схемою і фототаблицею, 23 листопада 2019 року слідчим СВ Снігурівського відділу поліції було оглянуто двоповерхову будівлю колишнього банку «Україна», що по вул. Центральній, 121 в м. Снігурівка, де на її даху виявлено відсутність частини шиферного покриття (а.п.50-58).

Заявою від 23 листопада 2019 року свідок ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції 15 листів шиферу, які він нещодавно придбав у ОСОБА_3 та іншої особи (а.п.59).

За протоколом огляду предмету з фототаблицею, 23 листопада 2019 року слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто добровільно видані свідком ОСОБА_10 15 листів шиферу, в результаті чого пораховано кількість хвиль та визначено розміри кожного листа (а.п.60-71).

Згідно висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 734 від 27 листопада 2019 року, ринкова вартість восьми хвильового листа шиферу, що був у використанні, станом на 01 листопада 2019 року, складала 47,00 грн. (а.п.78-86).

Під час проведення слідчого експерименту 28 листопада 2019 року, свідок ОСОБА_7 за місцем знаходження двоповерхової будівлі колишнього банку «Україна» по вул. Центральній, 121 в м. Снігурівка Миколаївської області на місці показав, за яких обставин та як саме обвинувачений та інша особа завантажили шифер до причепу його автомобіля та вказав на місце по вул. Центральній в м. Снігурівка, куди він їх разом з шифером відвіз (а.п.87-91).

За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17 січня 2020 року та узагальнення інформації, наданої оператором мобільного зв`язку ПАТ «ВФ Україна», обвинувачений ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_7 в період вчинення злочину неодноразово спілкувалися по телефону (а.п.106-112).

Згідно довідки ТУ ДСА України в Миколаївській області та інвентаризаційного опису необоротних активів від 01 листопада 2019 року, двоповерхова будівля банку «Україна», що розташована по АДРЕСА_2 , перебуває на балансі вказаного територіального управління, інвентарний номер 10310049, балансовою вартістю 615594,99 грн. та залишковою вартістю 528385,49 грн. (а.п.114-118).

Допитана в судовому засіданні законний представник обвинуваченого - ОСОБА_4 показала, що є матір`ю обвинуваченого та він є одним з трьох її неповнолітніх дітей, яких вона виховує одна, оскільки є матір`ю-одиначкою. З приводу вчиненого вона проводила з сином профілактичну бесіду. Раніше випадків вчинення крадіжок за ним не спостерігалося. Після закінчення школи син навчався в Снігурівському професійному ліцеї за спеціальністю муляр-штукатур, однак через пропуски занять та небажання навчатися покинув його. За період навчання в ліцеї мав середній рівень знань. Під час навчання у школі син також мав середній рівень знань, порушення поведінки за ним інколи спостерігалося та будь-які хронічні хвороби у нього відсутні. На даний час він ніде не навчається, має бажання працювати, по господарству їй допомагає, в побуті та з іншими членами сім`ї не конфліктує, вона має на нього вплив.

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, утриманців не має, не навчається, не працює, раніше судимий за вчинення крадіжок, не військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає разом з матір`ю та сестрами, хронічних хвороб не має, перебуває на обліку Снігурівської міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, також перебуває на обліку ювенальної превенції СП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області та служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.126-142,152-156).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як середній, а його виправлення можливе без цілодобового нагляду, контролю та ізоляції від суспільства (а.п.38-42).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, який відноситься до середньої тяжкості, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з положеннями ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 вересня 2019 року по справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені ст. ст.70,75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, відносно якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється і іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно із вимогами ч.4 ст.70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за правилами часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року, оскільки обвинувачений вчинив даний злочин в період з 06 до 07 листопада 2019 року, тобто до ухвалення вказаного вироку, та застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, як того просила в судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів, що знаходяться на майданчику зберігання речових доказів Снігурівського відділу поліції, суд вирішує відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, в розмірі 1570,10 (одна тисяча п`ятсот сімдесят грн. 10 коп.) грн.

Арешт майна - 15 листів шиферу, накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2019 року, скасувати.

Речові докази 15 листів шиферу, які перебувають на майданчику тимчасового зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, як власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1