Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6668/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 345 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001242 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2019 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ч. 1 ст. 345 КК України на 4 (чотири) місяці арешту.

Початок строку покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 689,31 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази:

- СД-диски ухвалено зберігати в матеріалах судового провадження;

- мобільний телефон марки «Хуавей У5», який передано на зберігання до камери схову Житомирського ВП ухвалено повернути власнику ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Ксіомі», який повернуто ОСОБА_10 ухвалено залишити його володільцю.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, 20.03.2019 року під час патрулювання траси Т-06-14 (Київ-Чоп) перебуваючи у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, за порушення правил дорожнього руху в с. Глибочиця, працівником поліції ОСОБА_10 , інспектором з особливих доручень Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, було зупинено ОСОБА_6 та складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 145137 від 20.03.2019 за ст. 122 ч.2 КУпАП (порушення водієм т/з правил проїзду перехрестя) у вигляді накладення штрафу в розмірі 425 грн., одночасно проведеним 20.03.2019 року медичним оглядом в сечі ОСОБА_6 виявлено морфін, амфетамін, канабіноїд та встановлено стан наркотичного сп`яніння, однак 21.03.2019 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП ОСОБА_6 до поліції не з`явився.

У подальшому, 21.03.2019 року близько 12 год., перебуваючи у районі дії базових станцій LAC: 25075 CID11395, що за адресою пров. Кавалерійський, 13 в м. Житомирі було здійснено вихідний телефонний дзвінок з № мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 на особистий мобільний № НОМЕР_2 працівника поліції ОСОБА_10 , інспектора з особливих доручень Управління патрульної поліції у м. Житомирі.

Під час телефонної розмови, представившись дружиною ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_11 , розпочався словесний конфлікт з приводу неправомірних дій ОСОБА_10 як працівника поліції, яким напередодні 20.03.2019 року було затримано її цивільного чоловіка ОСОБА_6 за порушення правил дорожнього руху та складено відповідну постанову за № 145137 від 20.03.2019 за ст. 122 ч.2 КУпАП, одночасно проведеним 20.03.2019 року медичним оглядом сечі ОСОБА_6 виявлено морфін, амфетамін, канабіноїд та встановлено стан наркотичного сп`яніння, однак 21.03.2019 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП ОСОБА_6 до поліції не з`явився. З урахуванням зазначених обставин, ОСОБА_6 було звільнено з роботи, тому остання висловила своє невдоволення діям працівника поліції.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 , який був свідком телефонної розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , розуміючи, що телефонний виклик здійснено на особистий мобільний номер працівника поліції ОСОБА_10 через раніше виниклі неприязні відносини, у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, виник злочинний умисел, направлений на висловлення погрози вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_6 втрутився в телефонну розмову між ОСОБА_12 і ОСОБА_10 та усвідомлюючи, що звертається до працівника правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, у робочий час, використовуючи слова грубої нецензурної лексики почав ображати останнього та висловлювати погрози вбивством, насильством щодо останнього та його дружини, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме в грубій формі висловив намір позбавити його життя, при цьому наголосив на те, щоб потерпілий ОСОБА_10 ходив та обертався, побоюючись за своє життя, одночасно висловив погрозу і в сторону дружини потерпілого, зазначивши, що вступить з останньою у статеві зносини неприродним шляхом.

В той самий час, працівник поліції ОСОБА_10 , знаючи достовірно, що ОСОБА_6 вживає наркотичні засоби, до цього судимий за умисні злочині, у тому числі поєднані із застосуванням насильства до працівників правоохоронного органу та те, що на даний час триває судовий розгляд по обвинуваченню останнього за фактом спричинення тілесних ушкоджень, що свідчить про схильність до вчинення ним насильницьких дій, відтак потерпілий ОСОБА_10 усвідомлював реальність погроз вчинених відносно себе та своєї дружини.

На судове рішення було подано апеляційну скаргу захисником ОСОБА_9 , в якій не оспорюючи кваліфікації дій та встановлені судом обставини вчиненого злочину, він просив пом`якшити призначене покарання ОСОБА_6 , яке є несправедливим внаслідок його суворості.

Просив вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання з застосуванням ст. 75 КК України, врахувавши визнання вини, щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди, сімейний стан обвинуваченого.

До початку розгляду було подано доповнення до апеляційної скарги захисником ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 .

В доповненнях до апеляційної скарги захисник просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Вважає, що суд не дотримався вимог ч.3 ст. 349 КПК України, своє рішення про обмеження дослідження доказів не обґрунтував зазначеною правовою нормою, належним чином не з`ясував чи в дійсності обвинувачений визнавав фактичні обставини справи та не роз`яснив наслідки.

В доповненнях захисник аналізує докази, які не досліджувалися судом вказуючи на їх недопустимість, порушення права на захист, яке полягає у наданні неефективного захисту обвинуваченому, протиправні дії потерпілого, які передували конфлікту та неправдиві показання які він надавав в суді.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 оскаржує вирок з підстав м`якості призначеного ОСОБА_6 покарання.

Вказує, що за час проведення досудового слідства ОСОБА_6 не пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, вину визнав тільки після ознайомлення зі справою під тиском беззаперечних доказів сторони обвинувачення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом було визнано рецедив злочину. Однак, суд не взяв до уваги, що проведеним медичним оглядом від 20.03.2019 року в сечі ОСОБА_6 було виявлено морфін, амфетамін, канабіноїд та встановлено стан наркотичного сп`яніння.

Також, вважає, що суд не в повній мірі врахував, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, збитки не відшкодував, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вважає, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд не врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань, обсяг додаткових зусиль, спрямованих на подолання негативних наслідків злочину.

Зі змісту апеляційної скарги, вбачається, що він просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 345 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

В запереченні прокурор вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 є законним та ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Просить апеляційні скарги захисника та потерпілого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисту з доповненнями та заперечили щодо апеляційної скарги потерпілого, заперечення прокурора на апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК України.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 349 КПК, якщо принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

Однак, суд першої інстанції, постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 на думку колегії суддів вказаних вимог Закону не дотримався.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку зазначено, що судом у зв`язку з неоспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою усіх учасників провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у тому числі, журналу судового засідання та технічного запису, ОСОБА_6 хоча заявив, що визнає вину, проте даючи показання по суті справи пояснив, що він нічого не порушував, працівник поліції ОСОБА_10 безпідставно став чіплятися до нього, вибив права і техпаспорт з рук, погрожував, що створить проблеми, вимагав 200 доларів США, оговорив його на роботі у зв`язку з чим він був звільнений. В подальшому, коли його дружина з власної ініціативи зателефонувала до потерпілого той став їй погрожувати тому він обурився та наговорив йому «гадостей».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду про визнання ОСОБА_6 усіх обставин які підлягали доказуванню не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в своїх показаннях в судовому засіданні вказував на висловлення ним погроз не у зв`язку з виконанням потерпілим свої службових обов`язків, а фактично перекладав відповідальність за свої дії на потерпілого ОСОБА_10 вказуючи на його неправомірну поведінку, перевищення, зловживання повноваженнями, вимаганням неправомірної вигоди та образою дружити.

Оскільки така позиція обвинуваченого не узгоджується з обставинами, які йому інкримінувалися ( мотив, мета, форма вини, об`єктивна сторона злочину) суд не вправі був проводити розгляд справи із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім цього, як засвідчують матеріали провадження, у тому числі, журналу судового засідання та технічного запису судом також не з`ясовувалася думка потерпілого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 щодо такого порядку.

Зазначені порушення кримінального процесуального закону є істотними, а тому вирок суду щодо ОСОБА_6 не може бути залишений у силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з висновків суду щодо призначення покарання ОСОБА_6 підставою для визначення йому покарання судом було встановлення обставини, що його пом`якшує - визнання вини та щире розкаяння, що було передчасним, а тому враховуючи особу обвинуваченого, який раніше вже вчиняв аналогічні злочини щодо працівника правоохоронного органу, в разі якщо при розгляді справи суд вважатиме вину доведеною та не встановить нові обставини, що впливають на призначення покарання, призначене йому покарання слід вважати м`яким.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази по справі та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: