Справа № 487/3277/20
Провадження № 1-кп/487/634/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001446 від 25.04.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Покровка, Веселинівського району, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 року, близько о 21 годин 30 хвилин, знаходячись на території будівельного майданчику за адресою: м. Миколаїв, вулиця Робоча, 2, скориставшись відсутністю уваги з боку власника та сторонніх осіб, ОСОБА_3 , маючи вільний доступ до території, де ведуться будівельні роботи, таємно викрав майно, яка належить ТОВ «Промбудград», а саме: металеві вироби у кількості п`ятдесят штук на суму 5363 грн. 17 коп.

У подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 намагався непомітно покинути місце скоєння злочину, однак його злочинна діяльність була виявлена працівниками патрульної поліції, які затримали правопорушника.

Так, ОСОБА_3 , вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак з причин, які не залежали від його волі, не зміг довести свій злочинний намір до кінця.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
На підставі ч.1 ст. 474 КПК України 11.06.2020 року до суду надійшла угода про примирення від 05.06.2020 року між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень..

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

Сторони кримінального провадження просять затвердити вказану угоду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У судовому засіданні ОСОБА_3 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_5 також просить затвердити угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваного матеріальних претензій. Матеріальну шкоду їй відшкодовано в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди згідно зі ст. 66 КК України судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачена розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 1634,40 грн.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.
Керуючись Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди", статтями 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 05.06.2020 р., укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення від 05.06.2020 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1634,40 грн.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки "Nokia" - повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1