Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 621/1550/18
провадження № 1-кп/632/24/19

23 грудня 2019 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,потерпілої ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Паркани Слободзейського району Республіки Молдова, особи без громадянства, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який тимчасово мешкав у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 21 грудня 2009 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. ст. 69, 70 КК України до шести років і шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 22 грудня 2011 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до шести років і шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 14 березня 2012 року цим же судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до шести років і семи місяців позбавлення волі; 08 серпня 2014 року звільненого умовно-достроково на один рік і сім місяців на підставі ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 31 липня 2014 року; 14 травня 2019 року Московським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вдень 20 квітня 2018 року у ОСОБА_12 , який був засуджений за вчинення розбою, що перебував у скрутному матеріальному становищі, із корисливих мотивів виник умисел, направлений на вчинення нападу на особу похилого віку, яка мешкає у будь-якому із населених пунктів поза межами міста Харкова, з метою заволодіння її майном, поєднанийіз погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`яцієї особи, та застосуванням до неї такого насильства.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_12 цього ж дня на громадському транспорті приїхав із міста Харкова у місто Зміїв Харківської області, звідки на автомобілі «таксі`приїхав у село Задонецьке Зміївського району Харківської області, де вирішив вчинити розбійний напад на ОСОБА_14 , 1939 року народження, яка мешкала у будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свій умисел,спрямований на заволодіння чужим майном, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_12 близько сімнадцятої годинипроник у будинок на території зазначеного домоволодіння, де у веранді будинку напав на ОСОБА_14 - штовхнув останню, від чого вона впала, затягнувв одну ізкімнат,після чого, погрожуючи їй застосуванням насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, став вимагати від неї, щоб вона передала йому грошові кошти.

Оскільки ОСОБА_14 повідомила про відсутність у неї грошей та чинила активний опір, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, застосував до неї насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, нанісши потерпілій декілька ударів взутими ногами в область голови та спини.

Так як ОСОБА_14 , незважаючи на погрози застосування насильства та вже застосоване до неї насильство у виді нанесених ударів ногами, продовжувала чинити опір, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що шум та галас можуть привернути увагу сторонніх осіб, які нададуть потерпілій допомогу та затримають його, що завадить досягненню ним злочинної мети, вирішиввбити ОСОБА_14 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_14 із корисливих мотивів, ОСОБА_12 затягнув потерпілу до іншої кімнати, де знайденим у будинку поясом зв`язав ОСОБА_14 за спиною руки, а рушником, який зав`язав їй на голові, затулив рота.

Після цього ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що нанесення великої кількості ударів із значною силою по голові та тулубу потерпілої, яка є особою похилого віку, призведуть до її смерті, і бажаючи настання таких наслідків, наніс ОСОБА_14 множинні удари ногами по різних частинах тіла, в тому числі у життєво важливі органи, а саме: не менше 5 6 ударів в область голови, 10 12 ударів в область грудної клітки та не менше 1-2 ударів в область спини.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_12 заподіяв ОСОБА_14 наступні тілесні ушкодження:

- обличчя: множинні синці, садно, забиті рани;

- тулуба: закриту тупу травму грудної клітки, у формі наявності множинних синців на передній поверхні правої та лівої половини грудної клітки та один синець на задній поверхні грудної клітки, закриті косо-поперечні переломи з 2 по 8 реброправої і лівої половини грудної клітки по середньо-ключичній лінії, з масивною кровоподтечністю і крововиливами в м`які тканини в зоні вищезгаданих переломів ребер, травматичне ушкодження парієнтальної і вісцелярної плеври, множинні рани тканини правої і лівої легенів, масивний крововилив в прикореневих областях правої і лівої легені, наявність у правій плевральній порожнині біля 800 мл, в лівій плевральній порожнині біля 600 мл рідкої червоно-коричневої крові; закритий косо-поперечний перелом в області тіла 8-го грудного відділу хребта, з ушкодженням спинного мозку в цій зоні, з масивною кровоподтечністю і крововиливами в м`які тканини в зоні вищезгаданого перелому грудного відділу хребта;

- кінцівок: по одному синцю в проекції правого і лівого променезап`ясткового суглоба.

Смерть ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 намісці злочину в результаті гострої крововтрати, обумовленої ушкодженням органів грудної порожнини,внаслідок вищезгаданої закритої тупої травми грудної клітки, у формізакритих переломів ребер, грудного відділу хребта.

Після нанесення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, достатніх для настання її смерті, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_12 заволодів майном, що належало потерпілій: грошима у сумі 250 доларів США, що за офіційним курсом валют Національного банку України, станом на 20 квітня 2018 року, становить 6550 гривень; грошима у сумі 5000 гривень; золотою обручкою 583 проби, вартістю 4889 гривень 91 коп.; мобільним телефоном «Nokia 105 dualsim», вартістю 193 гривні, а всього на загальну суму 16632 гривні 91 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_12 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав частково.

Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - розбійному нападі на ОСОБА_14 з метою заволодіння її майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілої.

Не заперечуючи факту спричинення ним, ОСОБА_12 ,смерті ОСОБА_14 ,внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень в результаті нанесеннямножинних ударів взутими ногами по різних частинах тіла, свою вину в умисномувбивстві ОСОБА_14 не визнав.

При цьому в обґрунтування своєї позиції ОСОБА_12 заявив, що застосовуючи до ОСОБА_14 під час розбійного нападу насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, він не мав умислу на її вбивство, а коли залишав житло, то ОСОБА_14 ще подавала ознаки життя.

На підставі ст. 63 Конституції України від давання показань відмовився, однак надавав пояснення під час дослідження доказів щодо їх змісту.

Окрім часткового визнання своєї провини у вчиненому, винуватість ОСОБА_12 в обсязі обвинувачення, визнаного судом доведеним, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом.

Так, потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що її мати ОСОБА_14 мешкала сама у будинку АДРЕСА_3 . Зазначене домоволодіння знаходитьсядещо осторонь від іншихбудинків на цій вулиці.

Близько сьомої години21 квітня 2018 року вона та її чоловік, ОСОБА_15 прибули до вказаного домоволодіння, хвіртка до двору якого, як і двері у будинок, були відчинені.

Зайшовшиу будинок в одній із кімнат вони виявили труп ОСОБА_14 , який лежав на лівому боці, із зв`язаними за спиною руками, на голові була кров. У всіх приміщеннях будинку був безлад.

При цьому вона та її брат, ОСОБА_16 , виявили, що після вбивства із будинку матерізникло майно, що належало останній - обручка із золота, вагою приблизно 7 г; гроші долари США та гривні; мобільний телефон «Nokia», кнопковий.

Крім цього, потерпіла показала, що 20 квітня 2018 року до 14 годиниу ОСОБА_14 був ОСОБА_16 , у цей же день о дев`ятнадцятій годині мобільний телефон матері вже був вимкнений, однак вона і брат вирішили, що він розрядився.

Із показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що 21 квітня 2018 року близько сьомої години він і ОСОБА_11 прибули до місця мешкання ОСОБА_14 домоволодіння АДРЕСА_3 , калитка до якого була відчинена.

Зайшовши разом із дружиною у будинок, двері до якого були не замкнуті,вони побачили там суцільний безлад, а саме: всюди розкидані речі, в одній із кімнат ними був виявлений труп ОСОБА_14 , що лежав на лівому боці із зв`язаними за спиною руками та наявними на голові тілесними ушкодженнями і слідами крові.

Також свідок показав, що ОСОБА_14 користувалася мобільним телефоном «Nokia», за місцем свого мешкання зберігала гроші та обручку із золота.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що 20 квітня 2018 року до14 години він знаходився у зазначеному вище домоволодінні - за місцем мешкання його матері ОСОБА_14 , яка проживала одна.

Коли він залишив вказане домоволодіння ОСОБА_14 зачинила за ним калитку.

У цей же день о дев`ятнадцятій годині він зателефонував матері, що робив кожного дня у один і той же час, однак її мобільний телефон був вимкнений. Поспілкувавшись із ОСОБА_11 вони вирішили, що мобільний телефон, яким користувалася мати, моделі «Nokia», кнопковий, чорного кольору,розрядився.

Про смерть ОСОБА_14 він дізнався вранці 21 квітня 2018 року від ОСОБА_11 та її чоловіка.

Також свідок показав, що ОСОБА_14 у зазначеному вище будинкув одному місці зберігала гроші долари США і гривні та обручку із золота.Яка сума грошей у неї була станом на 20 квітня 2018 року йому не відомо, однак він особисто у 2017 році передавав їй 550 доларів США.

Зазначене майнопісля вбивства ОСОБА_14 зникло.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_17 він станом на 20 квітня 2018 року надавав послуги «таксі» - здійснював перевезення пасажирів на автомобілі «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бордового кольору.

У цей день близько вісімнадцятої години, коли він знаходився у центральній частині міста Зміїв Харківської області біля магазину «АТБ», до нього, перетнувши проїзну частину, підбіг молодий чоловік, який попросив як найшвидше відвезти його у місто Харків.

Ця особабулаодягнена у сині брудні джинси, кепку, на ній були окуляри від сонця, при собі мала куртку.

Чоловік дуже поспішав, просив їхати швидше, дорогоюкористувався кнопковим мобільним телефоном чорного кольору.

Він, свідок, доставив його у місто Харків, де на площі Одеській, поблизу магазину «Клас»,чоловік швидко залишив транспортний засіб, сплативши за надані послуги 370 гривень, та зник у натовпі.

З показаннями допитаних осіб узгоджуються дані, відображені в письмових джерелах доказів.

Із протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього вбачається, що о 07 годині 50 хв.21 квітня 2018 року в приміщенні будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , а саме у кімнаті № 4,був виявлений труп ОСОБА_14 з ознаками насильницької смерті, із зв`язаними за спиною руками, махровим рушником та платком на шиї, на яких маються сліди речовини бурого кольору.

На момент огляду в будинку зафіксований безлад, притаманний пошуку речей.

Під час вказаної слідчої дії були: зняті сліди пальців рук в кімнаті № 1 з полімерної пляшки,пляшки, зі скляних дверцят серванту; в кімнаті № 3 з пластикового лотка; зроблені змиви із шести вимикачів та п`яти дверних ручок.

З місця події поміж іншого були вилучені:11 змивів; жіноча сумка; два фрагменти тканин із речовиною бурого кольору,вирізаних з покривал синього і рожевого кольору; хустка, рушник, фрагменти тканини поясу, яким булизв`язані руки трупу (т. 1 а.с. 147-162).

При дослідженні цього доказу ОСОБА_12 пояснив, що саме у цей будинок, обраний навмання, він проник і саме у ньому напав на ОСОБА_14 з метою заволодіння її майном, застосувавши до неї фізичне насильствозаштовхнув її у будинок, де вона впала на підлогу. Оскільки потерпіла продовжувала кричати, він затягнув її в одну з кімнат, у якій з метою подолання опору, зв`язав їй руки.

Потім почав обшукувати будинок.

Так як ОСОБА_14 продовжувала чинити опір кричала,лаялася, він знову застосував до неї фізичне насильство у виді нанесення чисельних ударів руками та одного удару ногоюпо різних частинах тіла.

Ухвалоюслідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року на вилучені під час огляду місця події предмети був накладений арешт як на тимчасово вилучене майно (т. 1 а.с. 163-166).

Згідно із висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 392 від 14 червня 2018 року встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_14 .

Генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_14 збігаються з генетичними ознаками слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на рушнику та слідів крові і клітин з ядрами, виявлених на фрагментах тканини з поясу, яким були зв`язані руки трупа ОСОБА_14 .

Генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_14 містяться серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на змиві з ручки вхідних дверей всерединібудинку (т. 2 а.с.2-13).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27 квітня 2018 року у приміщенні Зміївського РВ ХОБСМЕ були вилучені предмети одягу з трупу ОСОБА_14 :куртка синього кольору; светр синього кольору; светр сірого кольору; футболка (теніска) сірого кольору; юбка (спідниця) синього кольору; гамаші сіро-коричневого кольору; труси чорного кольору; носки коричневого кольору, а також фрагмент тканини ременю, яким були зв`язані руки трупу(т. 1 а.с. 189, 190).

Вилучені під час огляду місця події фрагменти покривал, хустка та вилучені предмети одягу з трупа ОСОБА_14 булиоглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів (т. 1 а.с. 199-201).

За висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/477-С/18, на фрагментах шерстяного і марселевого покривал та хустці, вилучених в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анті В, походження якої від ОСОБА_14 не виключається (т. 1 а.с. 228,229).

Згідно із висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/473-С/18, на тенісці (футболці) з трупу ОСОБА_14 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анті В, властивої їй самій(т. 1 а.с. 222, 223).

Із висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 14/469-С/18 вбачається, що на кофті светрі синього кольору з трупу ОСОБА_14 , виявлена кров людини, групи А з ізогемаглютиніном анті В, властивої їй самій (т. 1 а.с. 225, 226).

Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 14/472-С/18, на спідниці (юбці) з трупу ОСОБА_14 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анті В, властивої їй самій (т. 1 а.с. 231,232).

За висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/471-С/18, на светрі сірого кольору з трупу ОСОБА_14 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анті В, властивої їй самій (т. 1 а.с. 234, 235).

Згідно із висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/474-С/18, на гамашах з трупу ОСОБА_14 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анті- В, властивої їй самій (т. 1 а.с. 236,237).

Як вбачається з висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 14/470-С/18, на куртці синього кольору з трупу ОСОБА_14 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анті В, властивої їй самій (т. 1 а.с. 242, 243).

За протоколом огляду місця події від 21 квітня 2018 року та фототаблиці до нього ОСОБА_18 , із яким тимчасово проживав ОСОБА_12 ,добровільно видавкуртку бордового кольору з рукавами та капюшоном темно-синього кольору,що належала останньому і яку він залишив йому 20 квітня 2018 року близько двадцятої години, та мобільний телефон «Nokia», моделі 1280, який був оглянутий (т. 1 а.с. 171-175, 188).

У судовому засіданні ОСОБА_12 підтвердив, що ця куртка належить йому і була при ньому під час вчинення злочинів.

Із заяви ОСОБА_18 від 27 квітня 2018 року вбачається, що він добровільно видав кросівки темного кольору, які належали ОСОБА_12 , та які останній залишив за місцем свого тимчасового мешкання у квартирі АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 191).

Цевзуття було оглянуте та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 199, 200).

Згідно із висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/476-С/18, на кросівках, виданих ОСОБА_18 , виявлені незначні сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_14 не виключається (т. 1 а.с. 239, 240).

Із висновку судово-медичної експертизи № 104-Змт/18 вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_14 встановлені наведені вище тілесні ушкодження, в тому числі ті, що обумовили настання смерті потерпілої.

Зазначені тілесні ушкодження мають ознаки їх прижиттєвості, і утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару або по механізму тертя-ковзання (садно), індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо в результаті завдання ударів руками (кулаками), озутими ногами нападаючого, а вищезгадані синці в проекції правого і лівого променезап`ясткового суглоба утворилися по механізму удару-здавлення, можливо в результаті здавлення фрагментом поясу правого і лівого променезап`ясткового суглоба, і могли бути отримані в строк і за обставин, встановлених судом.

По ступеню тяжкості вищезгадані синці і садна, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень.

По ступеню тяжкості забиті рани на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

По ступеню тяжкості вищезгадана закрита тупа травма грудної клітки, у формі закритих косо-поперечних переломів з 2 по 8 ребро правої і лівої половини грудної клітки по середньо-ключичній лінії, з масивною кровоподтечністю і крововиливами в м`які тканини в зоні вищезгаданих переломів ребер, травматичне ушкодження парієнтальної і вісцелярної плеври, множинні рани тканини правої і лівої легені, масивний крововилив в прикореневих областях правої і лівої легені, наявність в правій плевральній порожнині біля 800 мл, в лівій плевральній порожнині біля 600 мл рідкої червоно - коричневої крові; закритий косо-поперечний перелом в області тіла 8-го грудного відділу хребта, з ушкодженням спинного мозку в цій зоні, з масивною кровоподтечністю і крововиливами в м`які тканини в зоні вищезгаданого перелому грудного відділу хребта, що утворилися по єдиному механізму, у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.

Причиною смерті ОСОБА_14 стала вищезгадана закрита тупа травма грудної клітки, у формі закритих переломів ребер, грудного відділу хребта, з ушкодженням органів грудної порожнини, що привели до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Виходячи з динаміки розвитку трупних явищ, можна стверджувати, що смерть ОСОБА_14 настала у період часу з 17 години 30 хв. до 19 години 20 квітня 2018 року.

Враховуючи характер і локалізацію вищезгаданих тілесних ушкоджень, можна стверджувати, що потерпіла ОСОБА_14 могла жити проміжок часу, що обчислюється декількома десятками хвилин, по міру наростання явищ гострої крововтрати, і в цей період часу вона не могла здійснювати які-небудь цілеспрямовані дії, а могла обмежено пересуватися, звати на допомогу і т.д.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 слідів боротьби або самооборони на її тілі не виявлено.

У момент спричинення вищезгаданих тілесних ушкоджень, а саме на лицьовій частині черепа, потерпіла ОСОБА_14 спочатку могла розташовуватися у вертикальному положенні, обличчям по відношенню до нападаючого, а потім, після нанесення їй ударів в область обличчя, потерпіла могла розташовуватися, як у сидячому положенні, так і в горизонтальному положенні, при нанесенні їй ударів в область грудної клітки по передній і по задній поверхні.

Місце виявлення трупа ОСОБА_14 може бути місцем настання її смерті.

Враховуючи характер і локалізацію вищезгаданих тілесних ушкоджень на різних ділянках тіла, можна стверджувати, що їй було заподіяно не менше 6-7 ударів з місцем додатка сили в область лицьової частини черепа по напряму спереду назад, як справа наліво, так і зліва направо, а також не менше 10-12 ударів з місцем додатка сили в передню поверхню правої і лівої половини грудної клітки і з місцем додатка сили не менше 2-3 ударів по задній поверхні грудної клітки в проекцію 6-8 грудного відділу хребта по напрямку спереду назад, як справа наліво, так і зліва на право, зверху вниз.

Унеможливлено, спричинення вищезгаданих тілесних ушкоджень самою ОСОБА_14 в результаті самоспричинення, що не характерно для цього виду травми.

Вказані вище тілесні ушкодження були заподіяні одномоментно і мають ознаки прижиттєвості їх утворення, про що також свідчать характеризуючі особливості вище перелічених тілесних ушкоджень і також висновки при проведенні судово-гістологічної експертизи в ХОБСМЄ.

До часу настання смерті ОСОБА_14 була твереза, про що свідчить негативний результат при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа на наявність алкоголю.

Групова приналежність крові від трупа ОСОБА_14 належить до групи А з ізогемаглютиніном анті В (т. 1 а.с. 213-216).

Із відповідного протоколу вбачається, що 24 квітня 2018 року, при затриманні, ОСОБА_12 був одягнений у кофту з капюшоном чорного кольору, футболку чорного кольору, джинси світло-синього кольору, мокасини сірого кольору, на ньому була кепка чорного кольору.

Згідно із цим же протоколом у ОСОБА_12 під час його затримання, поміж іншого, була вилучена обручка із золота 583 проби, вагою 7,51 г, яка була оглянута та долучена до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу(т. 1 а.с. 176-179, 199-201).

У судовому засіданні ОСОБА_12 підтвердив, що вилучене у нього кільце - це золота обручка, що належала потерпілій, якою він заволодів під час вчинення злочинів за наведених вище обставин.

Крім того ОСОБА_12 пояснив, що викраденого мобільного телефону «Nokia 105 dualsim», який належав потерпілій, він позбувся по дорозі до міста Харкова.

Згідно з даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 12 травня 2018 року, в ході цієї слідчої дії ОСОБА_16 серед пред`явлених йому речейвпізнаввилучену у ОСОБА_12 під час його затримання золоту обручку, яка належала ОСОБА_14 тадо 20 квітня 2018 року перебувала за місцем її мешкання у зазначеному вище будинку і зникла звідти після вбивства його матері (т.1 а.с. 194 - 198).

Те, що у володінні потерпілої ОСОБА_14 перебував мобільний телефон «Nokia 105 dualsim», підтверджується копією його упаковки (т. 1 а.с. 192, 193).

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту та додатків до нього вбачається, що в ході даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_12 , з виходом на місце вчинення злочинів, добровільно і детально розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу на ОСОБА_14 , із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, та застосування до останньої такого насильства та вчинення її умисного вбивства, продемонструвавши при цьому механізм нанесення ударів потерпілій та їх локалізацію.

Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_12 , розповідаючи про обставини вчинення ним злочинів щодо ОСОБА_14 , показав, що вдень20 квітня 2018 року він вирішив роздобути гроші для придбання наркотичних засобів шляхом викрадення, яке спланував вчинити у Зміївському районі Харківської області,у зв`язку із чим на громадському транспорті поїхав із міста Харкова у місто Зміїв.

Приїхавши в другій половині дня у зазначене місто він від автостанції на автомобілі «таксі» дістався до села Задонецьке Зміївського району.

Реалізуючи свій умисел, обравши навмання домоволодіння, діючи із корисливих мотивів,він проник у будинок АДРЕСА_3 , де у веранді його побачила ОСОБА_14 , яка почала кричати. У свою чергу він, напавши на потерпілу, штовхнув останню, від чого вонавпала, потім ОСОБА_19 за верхній одяг, затягнув її у одну із кімнат будинку, де, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, став вимагати від потерпілої щоб вона передала йому гроші. Оскільки потерпіла чинила опір, віннаніс їй удари ногоюв область спини та голову - обличчя, при цьому ОСОБА_14 знаходилася у лежачому положенні на боці. Потім він у пошуках грошей почав обшукувати житло. Так як потерпіла намагалася підвестися, він знову повалив її та затягнув у дальню кімнату, дезв`язав їй руки за спиною та залишив у лежачому положенні на підлозі, після чого продовжив пошук грошей.

Оскільки потерпіла кричала, він завдав їй ще ударів ногою в обличчя.

Обшукавши будинок, в одній із кімнат у шафі знайшов майно, що належало ОСОБА_14 : гроші в сумі 5000 гривень та 250 доларів США, а також золоту обручку, якими заволодів.

Так як ОСОБА_14 кричала, він наніс останній ще удар ногою в область грудної клітки тазакрив їй рота рушником, зав`язавши його на задній частині голови.

Загалом наніс ОСОБА_14 близько п`яти - шести ударів взутими ногами.

Удари руками потерпілій не наносив.

Залишаючи будинок, заволодів належним потерпілій мобільним телефоном марки«Nokia», якого позбувся по дорозі до Харкова.

Після чого викликав автомобіль «таксі`іноземного виробництва, на якому приїхав у село Задонецьке, на якому дістався центральної частини міста Змійова, де поблизу магазину «АТБ» пересів на інший автомобіль «таксі», марки «ВАЗ-2109», темно-червоного кольору, якимдоїхав до міста Харкова.

Гроші, здобуті злочинним шляхом, витратив на власні потреби, у тому числі на придбання наркотичних засобів.

Золоту обручку залишив при собі.

Крім того, в ході цієї слідчої дії ОСОБА_12 повідомив, що під час вчинення злочинів він був одягнений у темно-червону куртку з синіми вставками, яку залишив ОСОБА_18 , світло-сині джинси, на ногах у нього були темні кросівки, які залишив за місцем мешкання останнього квартирі АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 181-187).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 травня 2018 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_12 і вказав на останнього як на особу, яку він, надаючи послуги «таксі», 20 квітня 2018 року відвозив з мікрорайону міста Змійова Харківської області у село Задонецьке Зміївського району Харківської області, а потім, приблизно через годину, у зворотному напрямку до центра міста Змійова (т. 1 а.с. 167,168).

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 травня 2018 року та фототаблиці до нього вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_12 і вказав на останнього як на особу, яку він, надаючи послуги «таксі», 20 квітня 2018 року близько 18 - 19 години відвозив із міста Змійова Харківської області до міста Харкова (т. 1 а.с. 169,170).

Проаналізувавши та оцінивши дані протоколу огляду відеозапису з камер спостереження, що встановлені у місті Зміїв,у період часу з 15 до 19 години 20 квітня 2018 року та додатків до нього, у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_17 , даними, що зафіксовані у протоколах пред`явлення особи для впізнання та проведення слідчого експерименту, суд встановив, що 20 квітня 2018 року о16 годині 49 хв. 12 сек. ОСОБА_12 на автомобілі «таксі» марки «Nissan», моделі «Sani» виїхав із міста Зміїв у напрямку села Задонецьке, проїхавши містом у період часу з 16 години 49 хв. 33 сек. по 16 годину 52 хв. 44 сек.

О 18 годині 15 хв. 57 сек. обвинувачений на цьому ж автомобілі «таксі» повернувся у місто Зміїв.

Залишивши зазначений транспортнийзасіб о 18 годині 16 хв. 47 сек., ОСОБА_12 ,швидко перетнувши дорогу, о 18 годині 17 хв. 14 сек. сів уавтомобіль «таксі», марки «ВАЗ-2109», темно-червоного кольору, який стояв біля магазину «АТБ», після чого, проїхавши на ньому містом у період часу з 18 години 17 хв. 25 сек. по 18 годину 21 хв. поїхав у напрямку міста Харкова.

О 16 годині 51 хв. 17 сек.настоянців центрі міста Зміївзнаходився автомобіль «таксі», марки «ВАЗ-2109».

Цифровий носій інформації (диск) з відеозаписами з камер спостереження визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.с.211).

За висновком додаткової судово-медичної експертизи № 62-Зм/18 вказані вище тілесні ушкодження мають ознаки їх прижиттєвості, і утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару або по механізму тертя-ковзання (садно), індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо в результаті завдання ударів руками (кулаками), озутими ногами (типу кросівок) нападаючого, а вищезгадані синці в проекції правого і лівого променезап`ясткового суглоба утворилися по механізму удару-здавлення, можливо в результаті здавлення фрагментом поясу правого і лівого променезап`ясткового суглоба, і могли бути отримані в строк і за обставин, встановлених судом.

Всі вище перелічені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_14 .

Показання ОСОБА_12 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2018 року в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення потерпілій ОСОБА_14 і відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи (т. 1 а.с. 217-220).

Із висновку експерта-товарознавця № 2229 від 01 червня 2018 року вбачається, що вартість мобільного телефону «Nokia 105 dualsim»та каблучки із золота, вагою 7,51 грама, 583 проби, що належали ОСОБА_14 і якими ОСОБА_12 заволодів 20 квітня 2018 року шляхом розбійного нападу на неї та її вбивства, як про це викладено у вироку, складає 193 гривні та 4889 гривень 91 коп., відповідно (т. 1 а.с. 249-252).

Висновком судовопсихіатричної експертизи № 401 від 14 травня 2018 року встановлено, що ОСОБА_12 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_12 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_12 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 244-246).

Відповідно до акту судово-наркологічної експертизи № 220 ОСОБА_12 , станом на 24 травня 2018 року, страждав на синдром залежності від опіоїдів (т. 1 а.с. 247).

Оцінивши дані, отримані під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_12 , а саме його показання в ході даної слідчої дії про те, що він наніс ОСОБА_14 близько п`яти - шести ударів взутими ногами,у сукупностіз наведеними вище висновками судово-медичних експертиз № 104-Змт/18 та № 63-Зм/18суд доходить висновку, що вони не відповідають дійсності, виходячи з наступного.
Так, згідно із висновками зазначених ОСОБА_21 було одномоментно заподіяноне менше 6-7 ударів з місцем додатка сили в область лицьової частини черепа, не менше 10-12 ударів з місцем додатка сили в передню поверхню правої і лівої половини грудної клітки та не менше 2-3 ударів по задній поверхні грудної клітки в проекцію 6-8 грудного відділу хребта.

Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару або по механізму тертя-ковзання (садно), можливо в результаті завдання ударів озутими ногами (типу кросівок) нападаючого, при цьому, після нанесення їй ударів в область обличчя, потерпіла, при нанесенні їй ударів в область грудної клітки по передній і по задній поверхні, могла розташовуватися, як у сидячому положенні, так і в горизонтальному положенні.

Показання ОСОБА_12 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2018 року в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення потерпілій ОСОБА_14 і відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи.

Таким чином, сукупність наведених у тому числі об`єктивних судово-медичнихданих, які є науково обґрунтованими, підтверджує те, що ОСОБА_12 наніс ОСОБА_14 не менше 6-7 ударів в область лицьової частини черепа, не менше 10-12 ударів в передню поверхню правої і лівої половини грудної клітки та не менше 2-3 ударів по задній поверхні грудної клітки в проекцію 6-8 грудного відділу хребта.

Також суд вважає неспроможними заяви ОСОБА_12 під час судового розгляду про те, що він наніс ОСОБА_14 по різних частинах тіла тільки один удар ногою, а інші чисельні удари наносив їй руками, оскільки під час проведення слідчого експерименту він категорично заявив, що ударів руками потерпілій не наносив, а бив її лише озутими ногами, про нанесення ОСОБА_14 ударів руками повідомив лише в суді. До цього ж ці його доводи спростовуються об`єктивними даними, що містяться у доказах, покладених в основу вироку -протоколі проведення слідчого експерименту та висновках судово-медичних експертиз.

Крім цього, суд вважає, що вказані ОСОБА_22 зроблені ним з метоюзменшитисвою злочиннурольу скоєному, переконати суд в тому, що він не мав умислу на вчинення вбивства ОСОБА_14 тапонестименшсуворе покарання.

Про наявність ОСОБА_23 умислу, спрямованогона позбавлення життя ОСОБА_14 із корисливих мотивів,свідчить те, що обвинувачений не мав жодних джерел існування,систематично вживав наркотичні засоби, на придбання яких йому потрібні були гроші, поведінка ОСОБА_12 , що передувала події виїзд для вчинення злочинів у іншу, сільську, місцевість, вибір для нападуособи похилого віку, яка проживає сама у будинку, розташованому осторонь, обраний нимспосіб вчинення злочину, кількість ілокалізаціянанесенихпотерпілій ударів, характерзавданихїй тілесних ушкоджень, цілеспрямованийхарактердійобвинуваченогоі причиниїх припинення, а також подальша поведінка ОСОБА_12 після вчиненого.

Так, переконавшись, що ОСОБА_14 , яка є особою похилого віку,мешкає у будинку одна,обвинувачений проник у її житло інапавна неї.Прицьому, діючицілеспрямовано, зв`язав ОСОБА_14 руки та зав`язав їй рота, завдавмножиннихударів взутими ногами ужиттєвоважливі органипотерпілої та викравши її майно, зник з місцязлочину.

Крім того, після нанесення потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_12 не тільки не надав допомогу ОСОБА_14 , яка, за його твердженням, ще була жива, а навпаки, розуміючи характер скоєних ним дій та їх можливі наслідки, холоднокровно вчинив ці дії та покинувзв`язану, повністю знерухомлену, із зав`язаним ротом, потерпілу в будинку.

Даніобставини вчиненнязлочинів, втому числіповедінка обвинуваченого, свідчить про те, що, ОСОБА_24 не тількиусвідомлювавсуспільно-небезпечний характер своїх дій іпередбачавсуспільно-небезпечнінаслідки, зокремареальну можливість ОСОБА_25 внаслідок їїпобиття,айбажавнастаннятакихнаслідків.

Невизнання ж обвинуваченим своєї провини в цій частині, на думку суду, продиктовано його прагненням пом`якшити свою відповідальність за вчинене.

Дослідивши і оцінивши надані докази, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_12 в обсязі обвинувачення, визнаного судом доведеним і кваліфікує його дії:

- за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині із корисливих мотивів.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_12 , суд встановив, що останній постійного місця проживання не має, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, трудовою діяльністю не займався, раніше був неодноразово засуджений, має малолітню дитину 2015 року народження.

Згідно з характеристикою начальника Диканівської виправної колонії № 12, з якої обвинувачений був звільнений 08 серпня 2014 року, ОСОБА_12 характеризується задовільно.

Призначаючи покарання, поряд з наведеними даними про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкі злочини, сукупність всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідки, які настали.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_12 , попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі на визначений строк.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує і те, що ОСОБА_12 14 травня 2019 року був засуджений вироком Московського районного суду міста Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України і йому призначене покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Цей вирок набрав законної сили 11 липня 2019 року.

У даному провадженні злочини, передбачені ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, були ОСОБА_26 до постановлення попереднього вироку.

Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення ОСОБА_12 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_27 заявила позов до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11743 гривні та моральної шкоди в сумі 10000 гривень.

При цьому потерпілавказала, що матеріальна шкода складається з майнових збитків, внаслідок викраденого ОСОБА_12 майна, а саме: грошових коштів у сумі 11550 гривень та мобільного телефону, вартістю 193 гривні.

Моральна шкода полягає у сильних душевних і психічних стражданнях, пов`язаних із втратою матері, внаслідок її умисного вбивства обвинуваченим, порушенні нормальних життєвих зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_12 цивільний позов визнав повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода, окрім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зі змісту ст. 206 ЦПК України вбачається, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це, в тому числі, і в заяві по суті справи.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Винність ОСОБА_12 в заподіянні позивачу майнових збитків і моральної шкоди внаслідок його злочинних дій, підтверджується наведеними у вироку доказами.
Розмір позовних вимог ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди під-підтверджений дослідженим в суді висновком судово-товарознавчої експертизи, тому ці позовні вимоги на суму 11743 гривніпідлягають задоволенню в повному обсязі.
З огляду на моральні, психічні страждання і переживання потерпілої, їх тривалість і глибину, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень також підлягають задоволенню у повному обсязі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_12 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 107084гривні 43 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, п. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_12 на користь держави.

Ухвалоюслідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року з метою збереження речових доказів був накладений арешт на тимчасово вилучене майно:12 відрізків липкої стрічки зі слідами пальців рук; змиви для ДНК; жіночу сумку; двоє окулярів; ґудзик, фрагмент тканини із речовиною бурого кольору, вирізаний з покривала синього кольору; фрагмент тканини, вирізаний з покривала рожевого кольору; хустку та рушник; фрагменти тканини поясу; куртку чоловічого типу бордового кольору з капюшоном; мобільний телефон марки «Nokia», моделі 1280.

Крім того, ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 25квітня 2018 року з цих же підстав накладено арешт на майно,вилучене 24 квітня 2018 року у ОСОБА_12 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме: кільце (обручку) із металу жовтого кольору з маркуванням на внутрішній стороні (проба), належне ОСОБА_14 , а також: гаманець із шкіри чорного кольору (порожній), тримач від сім-карти ПрАТ «МТС Україна» без вказівки номеру телефону, із штрих-кодом № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Nomi», без сім-карти із картою пам`яті 8 ГБ.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням викладеногосуд дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на тимчасово вилучене з метою забезпечення збереження речових доказівмайно.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на десять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду міста Харкова від 14 травня 2019 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з 24 квітня 2018 року, тобто з дня його затримання, зарахувавши в строк відбування покарання час знаходження під вартою до постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11743 гривні, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 107084 гривні 43 коп. стягнути з ОСОБА_12 на користь держави.

Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалоюслідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року

Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2018 року.

Речові докази:

- цифровий носій інформації (диск) з відеозаписами з камер спостереження, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- фрагменти покривал, хустку, куртку синього кольору;светр синього кольору; светр сірого кольору; футболку (теніску) сірого кольору; юбку (спідницю); гамаші; труси; носки, ґудзик, фрагменти тканини ременю, кросівки темного кольору, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України знищити;

- куртку бордового кольору з рукавами та капюшоном темно-синього кольору,сумку, шкіряний гаманець, тримач для сім-карти, мобільний телефон марки «Nomi», мобільний телефон марки «Nokia», моделі 1280, обручку із золота 583 проби, вагою 7,51 г, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України - повернути законним володільцям.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1