Справа № 161/5496/20
Провадження № 1-кс/161/2765/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

старшого слідчого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2020 року судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 передано для розгляду заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , у зв`язку, на його думку, явною упередженістю вказаного слідчого судді у даному судовому провадженні по розгляду клопотання, оскільки раніше слідчим суддею у кримінальному провадженні за №0000249 від 21 січня 2020 року був суддя ОСОБА_8 , який надавав дозволи на проведення обшуків та застосовував запобіжний захід. Після чого, з незрозумілих для підозрюваного обставин, клопотання про накладення арешту на майно розглядав слідчий суддя ОСОБА_9 . Крім того, 03 квітня 2020 року старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , яке було розділено слідчому судді ОСОБА_8 , але повернуто слідчому на доопрацювання. 08 квітня 2020 року старший слідчий знову подав аналогічне клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, яке розділено для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 , тому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя підлягає відводу, оскільки порушено порядок визначення слідчого судді для розгляду справи.

Заслухавши думку підозрюваного, який підтримав подану заяву та просив задовольнити, прокурора, старшого слідчого та представника потерпілого, які просили відмовити в її задоволенні, вказуючи на безпідставність заявленого відводу, дослідивши та оглянувши долучені до матеріалів заяви документи, письмову заяву захисника, матеріали клопотання, оцінивши доводи заяви про відвід, матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що в задоволені заяви про відвід слідчого судді слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартиненко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що 09 квітня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Однак, з вказаними доводами підозрюваного, які викладені у заяві не можна погодиться, оскільки останнім не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість слідчого судді ОСОБА_4 по розгляду клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , адже, відповідно до наказу голови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_8 надано невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 15 календарних днів, а згідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Луцьким міськрайонним судом Волинської області (зі змінами станом на 16 жовтня 2019 року) № 17/01-10 від 28 серпня 2015 року п. 2.3.3 не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли: за чотирнадцять днів до початку відпустки (якщо її тривалість становить не менше чотирнадцяти календарних днів).

Крім того, доводи підозрюваного щодо незрозумілості розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею ОСОБА_9 суд не бере до уваги, адже рішенням зборів суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області № 1/01-10 від 05 лютого 2020 року вирішено, що починаючи з 11 березня 2020 року по 15 листопада 2020 року клопотання, в тому числі, про накладення арешту, розглядаються визначеними суддями, в переліку яких відсутні слідчі судді ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підозрюваним не наведено будь яких обґрунтованих підстав, що виключають можливість участі слідчого судді по розгляду клопотання, що передбачені ст. 75 КПК України, тому в заяві про відвід слідчого судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1