КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 травня 2020 року апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року, відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст.321-1, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 229 КК України, -

за участю: прокурора захисників підозрюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , змінено застосований до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, строком до 20 березня 2020 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 3 000 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На ухвалу слідчого судді, захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора у повному обсязі.
Апелянти вважають оскаржувану ухвалу незаконною через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

У своїх доводах посилаються на те, що після отримання зміненої підозри, ОСОБА_7 з`являлася у кожне судове засідання та не вчиняла жодних дій, які б свідчили про її бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на інших учасників кримінального провадження.

Зазначають, що підозра пред`явлена ОСОБА_7 є необґрунтованою, а наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Як стверджують захисники, у доданих до клопотання матеріалах відсутні докази керування ОСОБА_7 будь-якими злочинними організаціями, так само як і участь у вчиненні злочинів, які їй інкримінуються.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 серпня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № № 0002080 від 23.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст.321-1 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 229 КК України.
11 червня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний у вигляді тримання під вартою, строком до 11 серпня 2019 року, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 059 850, 00 грн.
26 червня 2019 року ОСОБА_7 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 209 КК України.
14 серпня 2019 року ОСОБА_7 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 209 КК, ч. 3 ст. 229 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002080 до десяти місяців, тобто до 31 березня 2020 року включно.

24 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст.321-1, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 229 КК України.
Підставами для зміни запобіжного заходу прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321-1 КК України, санкція якої передбачає довічне позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та інші учасники злочинної організації використовують паролі у відповідних акаунтах можуть здійснювати зміну переписки, зміну збережених файлів, а також видалити дані про незаконну діяльність; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час не встановлені всі учасники злочинної організації, які діяли на території України, що надає можливості її керівникам ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вчинити тиск на них з метою корегування показів для уникнення кримінальної відповідальності.
Окрім того, як зазначає прокурор у клопотанні, 14 січня 2020 року під час оформлення пасажирів авіарейсу № 722 сполучення «Анкара-Київ», виявлено громадянина України 1975 року народження, який намагався ввезти на митну територію України лікарські засоби із ознаками фальсифікату на загальну суму понад 300 тис. грн. В ході досудового розслідування встановлено, що затримана в аеропорту особа діяла за вказівкою одного з членів злочинної організації, який пов`язаний з її керівниками, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_7 також з членами злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11
30 січня 2020 року прокурор другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави та застосувати неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року вказане клопотання задоволено частково, змінено застосований до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, строком до 20 березня 2020 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 3 000 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, заслухано думку сторони обвинувачення та сторони захисту, допитано підозрювану, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про зміну застосованого запобіжного заходу.

Окрім того, слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для зміни застосованого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних в сукупності доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, її роль, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється та дані про особу підозрювану.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст.321-1, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 229 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_7 , яка її інкримінується, передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст.321-1, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 229 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, які теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Зокрема можливості ОСОБА_7 перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Як вбачається з матеріалів клопотання, після застосованого запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , протиправні дії продовжували мати місце, у тому числі підтверджується причетність до них підозрюваної. Відтак, колегія суддів погоджується із рішенням слідчого судді про те, що застосований запобіжний захід відносно підозрюваної ОСОБА_7 після повідомлення їй зміни про підозру й отримання органом досудового розслідування нових фактичних даних про вчинення кримінально протиправних діянь у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_7 не може запобігти настанню негативних наслідків, які зазначені стороною обвинувачення.
Змінюючи застосований запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів уважає, що ухвала суду відповідає вказаним вимогам, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни підозрюваній ОСОБА_7 застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою.

Доводи сторони захисту з приводу того, що клопотання органу досудового розслідування не підсудне Святошинському районному суду м. Києва, є безпідставним, оскільки їм надана оцінка слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, з якою погоджується колегія суддів.

Твердження апелянтів про те, підозра пред`явлена ОСОБА_7 є необґрунтованою, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності будь-яких ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , зокрема, тяжкість та покарання що загрожує їй.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисники підозрюваної просять скасувати ухвалу судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин справи, а також виключного випадку, визначив заставу у розмірі 3 000 000 грн., що належним чином забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів, з огляду на те, що підозрюваною сплачено вказаний розмір застави.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року, якою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , змінено застосований до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, строком до 20 березня 2020 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 3 000 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1463/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Категорія ст.181 КПК Доповідач ОСОБА_1