Справа № 579/222/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2020 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 21.02.2013 року № 0000176 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 21.02.2013 року № 0000176 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, за фактом того, що в ніч з 2 на 3 вересня 2002 року невстановлена особа проникла до господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , звідки з гаражу здійснила крадіжку двох каністр з бензином ємністю по 20 літрів кожна , листи покрівельного алюмінію , крім того, в ніч з 2 на 3 вересня 2002 року невстановлена особа здійснила підпал гаражу та сараїв потерпілого . В результаті злочинних дій потерпілому було завдано матеріальних збитків.

Прокурор в судове засідання з`явився , клопотання підтримав.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, проти клопотання заперечив.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000176, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 21.02.2013 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0000176 за заявою ОСОБА_4 щодо крадіжки майна з гаража господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 та підпалу. Дата надходження заяви 3.09.2002 року. Попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 194 КК України .

21.02.2013 року та 8.04.2013 року в ЄРДР зазначена кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 194 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України відповідно.

Як зазначалось вище, прокурор просив закрити вказане кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В даному випадку, злочини, передбачені ч. 2 ст. 194 КК України та ч. 3 ст.185 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину згідно ст.49 КК України становлять десять років.

Тобто, формально існують підстави для застосування п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність - ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами - ст.ст.9,25 КПК України.

Очевидним є те, що досудове розслідування проводилось неефективно , по справі надавалися неодноразові вказівки по проведенню слідчих дій з планами оперативно розшукових міроприємств , за змістом явки з повинною ОСОБА_5 причетний до злочину (а.с.169 т. 1 матеріалів кримінального провадження), ОСОБА_4 вказує як на особу, яка скоїла злочин на ОСОБА_5 , постановою судді Глухівського міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року скасовано постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 .

А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним». Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Таким чином, суд вважає, що слідчий не забезпечив ефективність досудового розслідування, та не забезпечив повне збирання доказів.

Суд вважає, що клопотання прокурора не відповідає критерію вмотивованості.

Суд вважає що закриття кримінального провадження можливе лише після ефективного досудового розслідування.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000176 шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,25,284 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000176 від 21.02.2013 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1