ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3530/19 Справа № 210/6095/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданий час відбуваючого покарання в Криворізькій виправній колонії №80,

про відмову у зміні невідбутої частини покарання більш м`яким,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення та мотиви суду.
Ухвалою суду залишено без задоволення подання ДУ Криворізької виправної колонії №80 та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно ОСОБА_7 , відповідно до положень ст. 82 КК України.
Своє рішення суд І інстанції обґрунтував тим, що хоч засуджений ОСОБА_7 і має позитивну характеристику, але за весь час відбування покарання не став на шлях виправлення, оскільки має одне стягнення, котре погашено у встановленому законом порядку, три заохочення на протязі 2016-2018 років, в той час коли відбуває покарання з 16 серпня 2014 року, не визнав вину при розгляді справи судом І інстанції, у зв`язку з чим оскаржував вирок. Крім того, судом І інстанції під час розгляду подання було встановлено, що 04 липня 2019 року комісією Криворізької виправної колонії №80 відмовлено у направленні матеріалів стосовно засудженого для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання виправної колонії та спостережної комісії, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, що підтверджується поданням виправної колонії та спостережної комісії, на час розгляду подання не має стягнень, в той час має три заохочення. Крім того захисник вказує, що відбуваючи покарання засуджений переглянув своє ставлення до вчиненого злочину, тому щиро розкаявся, що підтверджується позитивною характеристикою, а також захисник зазначає про наявність на утриманні у ОСОБА_7 малолітньої доньки.

Позиція учасників апеляційного розгляду.
Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 про день, час і місце апеляційного розгляду повідомленні належним чином, клопотання про відкладення розгляду, про участь засудженого під час апеляційного розгляду не надходили, що не перешкоджає проведенню розгляду.
Прокурор в апеляційному суді просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки суду І інстанції про відсутність підстав для заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, апеляційний суд вважає правильними.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.
За змістом ст.82 КК України заміна невідбутої частини основного покарання біль м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, застосування більш м`якого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень. Призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України,- виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів. Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення за весь час відбування покарання, а не якоїсь його частини.

Так, судом І інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року за ч.2 ст. 121 КК України, у виді девяти років позбавлення волі, у який відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 16 серпня 2014 року по 07 жовтня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання рахується з 16 серпня 2014 року по 25 червня 2022 року. Тобто засуджений відбув більше 1/2 строку покарання.
Апеляційний суд погоджується з рішенням суду І інстанції, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не став на шлях виправлення, оскільки засуджений почав позитивно характеризуватися та отримав три заохочення лише через значний проміжок часу відбування покарання. В той же час, засуджений ОСОБА_7 відбував покарання з: 19 серпня 2014 року в УВП-3 м. Кривого Рогу; 19 квітня 2015 року в Дніпропетровському слідчому ізоляторі; 29 травня 2015 року в УВП-3 м. Кривого Рогу, де характеризувався посередньо, заохочень не мав, мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. 04 липня 2019 року на засіданні Криворізької випраної колонії № 80 УДПтСУ у Дніпропетровській області вирішувалося питання щодо можливості направлення матеріалів стосовно ОСОБА_7 для застосування умовно-дострокового звільнення, у задоволенні якого було відмовлено.
Таким чином, апеляційний суд оцінюючи зазначене вважає вірними рішення суду І інстанції про відсутність підстав для заміни ОСОБА_7 покарання на більш м`яке, оскільки за весь період відбування покарання засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення перевіркою матеріалів в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року, якою залишено без задоволення подання ДУ Криворізької виправної колонії №80 та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно ОСОБА_7 , відповідно до положень ст. 82 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4