Справа № 736/841/19
Номер провадження 1-кп/736/12/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.05.2019 за № 0000173, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В.Щимель Щорського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не депутата, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 15 травня 2017 року близько 14-ї години, з метою скоєння крадіжки, прибув на територію колишньої ферми розташованої по АДРЕСА_1 , де від розібраного приміщення корівника умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливим мотивом та метою особистого збагачення скоїв крадіжку бувших у використанні трьох крупно панельних, залізобетонних плит (ПКЖ 3), розміром: довжиною 6000 мм, шириною 1500 мм та товщиною 300 мм належних ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експертизи № 3739/17-24 від 21.08.2017 вартість однієї бувшої у використанні залізобетонної плити становить 867 гривень 60 копійок, а загальна вартість викраденого майна становить 2602 гривні 80 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд, а саме перевіз залізобетонні плити до місця свого проживання АДРЕСА_1 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано, як умисне таємне викрадення чужого майна, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_4 , 15 травня 2017 року близько 15-ї години, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в ході сварки з ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння, передбачаючи наслідки, дерев`яною рукояткою сокири умисно наніс одного удару по правій руці останньому.

В результаті заподіяного удару, у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 77 від 23.10.2018 у вигляді закритого перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті із зміщенням відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КК України.

За сукупністю, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України, як таємне викрадення чужого майна, та нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково, зазначивши, що 15 травня 2017 року близько 14-ї години, з метою скоєння крадіжки, він прибув на територію колишньої ферми розташованої по АДРЕСА_1 , де від розібраного приміщення корівника скоїв крадіжку бувших у використанні трьох крупно панельних, залізобетонних плит та перевіз залізобетонні плити до місця свого проживання.

Цього ж дня, близько 15-ї години, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в час коли він вивантажував останню плиту, до нього на подвір`я увірвались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яким у нього дійсно виник конфлікт з приводу плит, які він викрав з ферми. Підтверджує, що дійсно брав у руки сокиру, щоб злякати останніх, оскільки побоювався за свою дружину та дитину, які перебували у подвір`ї. Разом з тим заперечував, що наносив удари ОСОБА_6 ..

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_4 15 травня 2017 року, після обіду останній поїхав на колишню ферму у с. Соснівка, Корюківського району, звідки привіз три залізобетонні плити. Розвантажуючи плити за адресою їхнього спільного мешкання у АДРЕСА_1 до них на подвір`я увірвались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вчинили сварку з її співмешканцем, пред`являючи претензії щодо вкрадених плит. Свідком всієї сварки вона не була, оскільки декілька разів заходила до дому. Зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їм погрожували, при цьому її співмешканець не наносив будь-яких ударів ОСОБА_6 ..

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 15 травня 2017 року близько 15-ї години, він на прохання ОСОБА_4 допомагав останньому вивантажувати на подвір`ї останнього залізобетонні плит. Коли вони вивантажували останню плиту, на подвір?я до ОСОБА_4 зайшли дві особи, яких він не знає та почали вчиняти сварку з ОСОБА_4 .. Побоючусь за себе він вийшов з подвір?я і що там в подальшому відбувалось він не знає.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 15 травня 2017 року до нього звернувся ОСОБА_5 щоб поїхати до с. Соснівка Корюківського району, оскільки останньому зателефонували та повідомили, що з території колишньої ферми трактором тягають плити. Коли вони приїхали на місце, то побачили, що там вже нікого не було, але по слідам було видно куди відтягли плити. Приїхавши на місце, а саме до помешкання обвинуваченого вони зайшли до подвір?я де побачили плити. На подвір?ї перебував ОСОБА_4 , його співмешканка та маленька дитина. Почалася сварка, в ході якої обвинувачений поводився дуже агресивно та кричав, що це його плити. В ході сварки ОСОБА_4 вхопив сокиру, дерев`яною рукояткою якої умисно наніс одного удару йому по правій руці. Після цього вони з ОСОБА_5 сіли в автомобіль та поїхали лікарню.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 15 травня 2017 року йому зателефонували та повідомили, що з його ферми у с. Соснівка, Корюківського району трактором тягають залізобетонні плити. Він попросив свого знайомого ОСОБА_6 поїхати з ним на місце, щоб з`ясувати, що відбувається. Коли вони приїхали на місце, то побачили, що там вже нікого не було, але по слідам було видно куди відтягли плити. Приїхавши на місце, а саме до помешкання обвинуваченого вони зайшли до подвір?я де побачили плити. На подвір?ї перебував ОСОБА_4 , його співмешканка та маленька дитина. Почалася сварка, в ході якої обвинувачений поводився дуже агресивно та кричав, що це його плити. В ході сварки ОСОБА_4 вхопив сокиру, дерев`яною рукояткою якої умисно наніс одного удару ОСОБА_6 по правій руці. Після цього вони з останнім сіли в автомобіль та поїхали лікарню.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України стороною обвинувачення доведена у повному обсязі та підтверджується показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 та зізнавальними показами самого обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 20 травня 2017 року, яким оглянута територія колишньої ферми в АДРЕСА_2 ;

-протоколом обшуку від 16 квітня 2019 року, фототаблицею та відеозаписом до нього, якими зафіксовано знаходження трьох залізобетонних плит на подвір?ї за адресою: АДРЕСА_1 ;

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 3739/17-24 від 21.08.2017 року згідно якого вартість залізобетонних плит складає 2602 гривні 80 копійок;

Таким чином, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, суд вважає, що обвинувачення у цій частині знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Так, вина останнього у нанесенні потерпілому умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження доводиться показами свідка ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 , повідомленням Корюківської ЦРЛ на ім`я начальника Корюківського ВП про звернення ОСОБА_6 15 травня 2017 року о 17 год. 40 хв. до приймально-діагностичного відділення з приводу перелому п`ятої п`ясної кісти правої кисті зі зміщенням, журналом звернень громадян приймального відділення Корюківської ЦРЛ, щодо звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою, висновком експерта №77 від 19 жовтня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Дані докази є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються між собою.

Таким чином органами досудового слідства дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведене, виходячи з санкцій, передбачених у ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 Кк України, суд визнає за необхідне призначити покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей, визначивши остаточне покарання у відповідності до ст. 70 КК України. При цьому, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає можливим застосування до нього ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог КПК України.

По справі наявні судові витрати у вигляді затрачених коштів на проведення судово-товарознавчої експертизи, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 122 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 198 (сто дев?яносто вісім) грн. судових витрат.

Речові докази: три залізобетонні плити (ПКЖ 3), довжиною 6000 мм, шириною 1500 мм та товщиною 300 мм, котрі передані на зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком чинності повернути власнику ОСОБА_5 ; флеш-карту об`ємом 16 GВ, micro sd, 1746РY9425А, на якій знаходиться відеозапис з проведення обшуку від 16.04.2019 та, яка передана на зберігання до камери схову речових доказів Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, після набрання вироком чинності передати Корюківському ВП Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1