Справа № 740/3825/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/214/20
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

14.01.2020 м. Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Не погоджуючись з вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого подала на нього апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

В прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить змінити вирок та призначити ОСОБА_5 покарання: по ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; по ч. 3 ст. 297 КК України - 4 роки позбавлення волі; по ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, окрім житла, і на основі ст. 69 КК України призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, окрім житла.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, встановлено, що особі, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК України. Застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Статтею 70 КК України визначено принципи призначення покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

Зі змісту апеляційної скарги захисника вбачається, що вона, не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, просить, окрім іншого, призначити ОСОБА_5 остаточно покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Такі вимоги апелянта суперечать вимогам КК України та постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року. Крім того, є незрозумілим який принцип призначення покарання за сукупністю злочинів необхідно застосувати суду при призначенні обвинуваченому покарання.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що апелянту необхідно надати час для виправлення зазначених недоліків, а апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 - залишити без руху та надати апелянту 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання вимог даної ухвали апеляційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2