Дата документу 02.04.2020 Справа № 335/1066/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/432/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/1066/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «HUAWEI P SMART» у корпусі чорного кольору, IMEI№1: НОМЕР_1 , IMEI№2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора «Vodafon»; розкладний ніж «бачочка» сріблого кольору; банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_3 ; банківська картка «Monobank» № НОМЕР_4 ; чоловічу куртку оранжевого кольору; медичний шприц з прозорою рідиною; мобільний телефон «Nokia» IMEI№: НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia» 1208, IMEI№: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар»; мобільний телефон «Xiaomi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI№2: НОМЕР_9 ; 6 сім-карт оператору мобільного зв`язку «Vodafon»; грошові кошти у сумі 900 гривень, купюрами номіналом 500, 200, 200 гривень; грошові кошти у сумі 4033 гривень; дві сережки із металу жовтого кольору; 2 сім-карти «Vodafon»; 4 кухонних ножа; посвідчення (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_9 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками підробки; два флеш-накопичувача micro SD по 2 GB кожна; блокнот.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого посилаючись на те, що слідчим було вилучено майно в незаконний спосіб та безпідставно, речі є її власністю та вона не є учасником кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 уточнила свої вимоги, просила скасувати арешт лише на грошові кошти в сумі 4033 грн. та 700 грн., які були вилучені в її квартирі 07.02.2020 року. Зазначила, що ці гроші належать їй особисто і не стосуються злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК у вчиненні в якому обвинувачується ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача по справі, вислухавши ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається із наданих матеріалів, у провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 06.02.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК.
07.02.2020 року заступником начальника СВ Вознесенівського відділення поліції ДВП ГУ НП України в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , в період часу з 23 годин 03 хвилин до 00 годин 38 хвилин, було проведено невідкладну слідчу дію - обшук квартири АДРЕСА_1 , під час якої виявлено та вилучено вищезазначене майно.
Оскільки вилучені вищевказані предмети є засобом вчинення злочину, а речі здобуті злочинним шляхом, тому для зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання посилаючись на те, що у судовому засіданні доведено обґрунтованість поданого клопотання.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується, що вилучене майно за сукупністю ознак, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у кримінальному проваджені №0000379, адже існує об`єктивні підстави вважати, що вони були предметом (об`єктом) кримінально протиправних дій, чи були набуті кримінально протиправним шляхом, тому існували реальні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно відповідно до ч.3 ст.170 КПК.

Доводи апелянта на предмет того, що арештовані грошові кошти в сумі 4033 грн. та 700 грн. є її власністю, колегія суддів вважає не обґрунтованими з огляду на наступне.

Під час обшуку співробітниками поліції в квартирі ОСОБА_6 вилучено знаряддя вчиненого злочину, а також майно, яким заволодів ОСОБА_9 під час розбійного нападу.
Зокрема ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 під час якого протиправно заволодів 6700 грн.

ОСОБА_6 в ході її допиту заявила, що нею було отримано від ОСОБА_9 в день вчиненого ним злочину 700 грн. Дані обставини у своїй сукупності можуть свідчити, що ОСОБА_9 переніс всі викрадені ним грошові кошти до квартири ОСОБА_6 . Від так вилучені під час обшуку грошові кошти можуть бути такими, що набуті ОСОБА_9 у злочинний спосіб.

Спростування цих обставин або підтвердження є одним з завдань досудового розслідування, яке на теперішній час триває.

Адже беззаперечних доказів того, що грошові кошти в сумі 4033 грн. та 700 грн. про які йшлось під час апеляційного розгляду належать ОСОБА_6 апеляційному суду не надано.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах процесуального закону. Арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2020 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4