Справа № 991/2523/19
Провадження1-кс/991/3376/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо не розгляду його клопотання про витребування доказів,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 знаходиться скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо не розгляду його клопотання про витребування доказів.
Під час розгляду скарги 17.12.2019 заявник ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 стверджує про порушення порядку автоматизованого розподілу при визначенні слідчого судді для розгляду його скарги. Сумніви у дотриманні порядку автоматизованого розподілу судової справи ґрунтуються на тому, що його скарги розглядають одні й ті самі судді.
За ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду.
З цих підстав в порядку ст. 35 КПК України, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід. Крім доводів, про які зазначено у журналі судового засідання, наявність сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 . ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що під час розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань останній безпідставно не застосував до нього заходи безпеки.
Слідчий суддя ОСОБА_4 якому заявлено відвід у судове засідання не прибув, правом подати пояснення не скористався.

Надаючи оцінку доводам учасників кримінального провадження, суд виходить з такого.
Згідно з п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді.
Однак вичерпного переліку цих обставин процесуальний закон не містить. Отже, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Надаючи оцінку доводам заявника, дослідивши матеріали додані до заяви про відвід, суд дійшов до таких висновків.

Щодо доводів заявника про порушення порядку визначення судді для розгляду скарг
Суддя встановив, що скарга ОСОБА_3 стосується бездіяльності органу досудового розслідування на досудовому провадженні.
З аналізу положень КПК України вбачається, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового провадження покладено на слідчих суддів.
Відповідно до ч. 8 ст. 31 КПК України, суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 35 КПК України передбачено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.
Згідно з ч.6 ст. 35 КПК України, порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 (у редакції від 15.09.2016) (далі Положення).
Згідно з п. 2.3.20 Положення автоматизований розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів) здійснюється з урахуванням спеціалізації суддів, у тому числі спеціалізації зі здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх. За допомогою автоматизованого розподілу визначається також запасний суддя та слідчий суддя.
Визначення слідчого судді здійснюється за правилами автоматизованого розподілу, згідно з вимогами підпункту 2.3.4 пункту 2.3. цього Положення. Кількість слідчих суддів у суді визначається зборами суддів (п. 2.3.40 Положення).
Рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду № 4 від 07.05.2019 кількісний склад слідчих суддів Вищого антикорупційного суду визначено у кількості 6 осіб. Рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду № 2 від 20.09.2019 кількість слідчих суддів збільшена до 9 осіб.
З цих підстав, автоматизований розподіл скарг та клопотань на досудовому провадженні здійснюється серед визначеної кількості слідчих суддів.
Дослідивши звіт про автоматичне визначення слідчого судді, суддя встановив, що розподіл скарги ОСОБА_3 (справа № 991/2523/19) здійснено відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України, серед слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.
Тобто доводи ОСОБА_3 щодо порушення встановленого порядку визначення слідчого судді для розгляду поданої ним скарги не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів заявника про наявність сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .
Обставинами, які викликають у ОСОБА_3 сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , є невжиття останнім заходів безпеки щодо нього за результатами розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Ухвалою від 11 листопада 2019 року слідчий суддя ОСОБА_4 : а) зобов`язав уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 31.08.2018 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України; б) про застосування заходів безпеки ОСОБА_3 відмовив.
Ухвала містить відповідне нормативне обгрунтування позиції слідчого судді.
Доводи заявника полягають у незгоді із висловленою в ухвалі слідчого судді правовою позицією.
Проте обставини на які посилається заявник в обґрунтування наявності сумнівів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 в контексті питання, яке є предметом розгляду у цій справі, не є об`єктивно виправданими і не свідчать про упередженість або небезсторонність слідчого судді.

За наведених обставин та міркувань суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 75, 81, 369, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1