Єдиний унікальний номер 341/602/20
Номер провадження 1-кс/341/127/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подане в межах здійснення досудового розслідуванння в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121 від 29 квітня 2020 року, за ознаками злочинів передбачених частиною 1 статті 296, частиною 1 статті 186 КК України про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської обл., зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий заступник начальника СВ Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 , підозрюваного в скоєнні злочинів передбачених частиною 1 статті 296, частиною 1 статті 186 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків:

1) прибувати до слідчого та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, тобто середньої ступені тяжкості.

У разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі показань на свою користь, вчиняти нові злочини, оскільки постійного місця роботи та джерела доходів у нього немає.

Наявні обґрунтовані підстави вважати, що застосування щодо нього такого виду запобіжного заходу як домашній арешт забезпечить його належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, вивчивши надані суду клопотання з доданими до нього додатками, матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 27 березня2020 близько 22 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_8 направлялися до місць свого проживання та проходили по АДРЕСА_1 . У цей час по вказаній вулиці додому направлявся ОСОБА_7 , який рухався назустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_8 і при цьому освічував собі дорогу ліхтариком, вмонтованим у мобільний телефон марки «Nokia 1280».

Коли обидві сторони наблизились один до одного, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з хуліганських мотивів, безпричинно розпочав з ОСОБА_7 словесний конфлікт, під час якого усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на загальноприйняті норми моралі і поведінки, та ігноруючи їх, діючи умисно, з хуліганських спонукань та з особливою зухвалістю, маючи на меті спричинити ОСОБА_7 фізичний біль, у присутності сторонньої особи, наніс останньому декілька ударів кулаком у ділянку голови. Від отриманих ударів ОСОБА_7 не встояв на ногах і впав на землю, випустивши з рук наявний у нього мобільний телефон із увімкненим ліхтариком, а ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, демонструючи свою зверхність та продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс лежачому на землі ОСОБА_7 ще декілька ударів ногами по його ногах і тулубу, у результаті чого спричинив останньому фізичний біль.

Після вчинення хуліганських дій, ОСОБА_5 побачив на землі належний ОСОБА_7 мобільний телефоні марки «Nokia 1280» із увімкненим ліхтариком і у нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного пристрою.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 підійшов до вказаного мобільного телефону і, усвідомлюючи протиправний і відкритий характер своїх дій, та розуміючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності і відкритості, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підняв із землі і відкрито викрав мобільний телефон ОСОБА_7 , марки «Nokia 1280», вартістю 200 гривень із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 50 гривень, без залишку коштів на її рахунку.

Побачивши це, ОСОБА_7 почав вимагати, щоб ОСОБА_5 повернув йому вказаний мобільний пристрій. Однак ОСОБА_5 , не маючи наміру припиняти свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна та, ігноруючи вимоги ОСОБА_7 пішов з місця вчинення кримінального правопорушення і у подальшому розпорядився відкрито викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, у результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 250 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною 1 статті 296, частиною 1 статті 186 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, тобто середньої ступені тяжкості.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296, частиною 1 статті 186 КК України.
У відповідності до положень частини 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий судця, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: витягом з ЄРДР від 29 квітня 2020 року, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, протоколом допиту потерпілого, свідка. Усі обставини визнав і сам ОСОБА_5 , а тому слідчий довів, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините інкриміноване правопорушення.
В той же час на цій стадії правильність кваліфікації діяння та доведеність вини у скоєному слідчим суддею не перевіряється.
Згідно положень статті 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно частини 1 статті 179 КПК України Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Наявні правові підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобовязання. Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється слідчими органами у вчиненні злочину, який відноситься до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років.
При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується із доводами слідства, що є підстави вважати,підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених статтею 177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, реальні можливості реалізації ухвали, приймаючи рішення в межах клопотання прихожу до переконання, про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків:
1) прибувати до слідчого та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 184 193-194, 196-197, 199. 369-372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської обл., зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 04 травня 2020 року о 16.30 по 03 липня 2020 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського алеляційного суду на протязі 5 днів.
Повний текст ухвали складено та проголошено 04 травня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1