Справа №635/860/20
Провадження №1-кп/635/803/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Харківський районний суд Харківській області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в смт.Покотилівка кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, раніше засудженого 31.01.1997 за вироком Стаханівського окружного суду Луганської області, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі; 17.08.1998 за вироком Первомайського міського суду Луганської області, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 06.11.1998 за вироком Первомайського міського суду Луганської області, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 06.11.2001 за вироком Стаханівського міського суду Луганської області, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі; 25.01.2006 за вироком Слов`янського міського суду Донецької області, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 05.07.2010 за вироком Луцького міського суду Волинської області, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі; 03.05.2019 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засуджений, останній раз 03.05.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 16.08.2019 року прибув для подальшого відбуття терміну покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», за адресою с. Темнівка, вул. Харківська 3.
Засуджений ОСОБА_4 в період відбування покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» неодноразово раніше був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, нормами кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, передбачених ст. 391 КК України.
За час перебування у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення режиму утримання. Незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень. За допущені засудженим ОСОБА_4 порушення режиму утримання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» на нього було накладено двадцять сім дисциплінарних стягнень, з яких п`ять разів у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та один раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ).

Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_4 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, навчання, активну участь у роботі самодіяльної організації за весь час його знаходження у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», не застосовувалися.

Так, 21.01.2020 о 17:10 після відбуття останнім дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 13 діб, в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , а також засудженого ОСОБА_9 , запропонував засудженому ОСОБА_4 прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 11, чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132, 133 Кримінально виконавчого кодексу України та роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення і знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Далі, 22.01.2020 о 09 год. 15 хв. в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , заступника чергового помічника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , молодшого інспектора ВНіБ сержанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , а також засудженого ОСОБА_9 , вдруге запропонував засудженому ОСОБА_4 , прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально- психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вдруге відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132, 133 Кримінально виконавчого кодексу України та роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Далі, 22.01.2020 о 13 год. 15 хв., в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , заступника чергового помічника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , молодшого інспектора ВНіБ сержанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , а також засудженого ОСОБА_9 , втретє запропонував засудженому ОСОБА_4 , прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вже втретє відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132, 133 Кримінально виконавчого кодексу України та роз`яснено, що було роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України і про його дії негайно буде поінформовано правоохоронні органи, посадовими особами якого буде вирішене питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і саме, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Проте, засуджений ОСОБА_4 , і цього разу проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.
У вищевказані періоди часу, засуджений ОСОБА_4 неодноразово оглядався на стан здоров`я лікарем терапевтом медичної частини колонії ОСОБА_13 і під час цих медичних оглядів, скарг на поганий стан здоров`я засуджений не висловлював. Також, лікар терапевт медичної частини колонії ОСОБА_13 , засвідчив, що засуджений за станом свого здоров`я може виконувати вимоги представників адміністрації установи.
Дані факти свідчать про вперте небажання засудженого ОСОБА_4 стати на шлях виправлення і перевиховання, а допущені ним порушення режиму відбування покарання слід вважати злісними.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, особою яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, щиросердно розкаявся і підтвердив обставини вчинення злочинів, як описано вище у вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і кваліфікує його дії ст.391 КК України, тобто, злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз 03.05.2019 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєнні злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання, особу винного, за місцем відбування покарання характеризується з негативного боку, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 достатнє та необхідне для його виправлення у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив у період відбуття строку покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України.

Матеріальної шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням не завдано.
Витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.05.2019р у виді 7 (семи) місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02 липня 2020 року.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1