Справа № 621/245/20
Пр. № 1-кп/621/120/20
Вирок
Іменем України
05 лютого 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія, Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2019 близько 21 год. ОСОБА_5 перебував у гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Через деякий час, 28.12.2019 близько 00 год 20 хв. перебуваючи в приміщенні квартири за вищевказаною адресою у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого умислу у той же день та час, ОСОБА_5 перебуваючи за вищевказаною адресою, знаходячись в спальній кімнаті з якої в подальшому направився до кухні, де на поверхні металевої клітки на підвіконні виявив гаманець, що належить ОСОБА_4 та скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом ваільного доступу, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, з метою наживи, викрав з нього грошові кошти в розмірі 640 грн. та банківську картку АТ «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що на ній наявні грошові кошти. ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, заволодівши вказаними грошовими коштами та банківською карткою, покинув приміщення квартири та одразу направився до магазину «Посад», за місцем розташування банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою Харківська область, Зміївський район, смт Слобожанське, вул.Ціаковського,18, де 28.12.2019 року ОСОБА_5 перебуваючи поблизу банкомату за вищевказаною адресою в період часу з 00 год 43 хв маючи при собі банківську картку банку АТ «Ощадбанк» , достеменно знаючи пін-код від неї, здійснив зняття грошових коштів в розмірі 4000 грн. з рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_4 .

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_5 , розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4640 гривень.

Крім того, 27.12.2019 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував у гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Через деякий час, 28.12.2019 близько 00 год 20 хв. перебуваючи в приміщенні квартири за вищевказаною адресою у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення офіційного документу.

З метою реалізації свого умислу у той же день та час, ОСОБА_5 перебуваючи за вищевказаною адресою, знаходячись в спальній кімнаті з якої в подальшому направився до кухні, де на поверхні металевої клітки на підвіконні виявив гаманець, що належить ОСОБА_4 та скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно, протиправно, з метою наживи, викрав з нього офіційний документ платіжну банківську картку банку АТ «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 того ж дня, в період часу з 00 год. 41 хв. по 00 год 43 хв., продовжуючи реалізовувати свій умисел, маючи на меті корисливий мотив, перебуваючи за місцем розташування банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою Харківська область, Зміївський район, смт Слобожанське, вул. Ціаковського,18,, розпорядився на власний розсуд банківською карткою банку АТ «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_4 , а саме використав її для викрадення грошових коштів шляхом зняття в розмірі 4000 гривень, що належать останній.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочину.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених злочинів і правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за ч.1 ст.357 КК України, тобто у викраденні офіційного документу, вчиненому із корисливих мотивів.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 відносяться до злочинів середньої тяжкості та невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується, як особа у відношенні якої сільська рада компрометуючими матеріалами не володіє.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого, відсутність судимостей, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався.

Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Речові докази та судові витрати за кримінальним провадженням відсутні. Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368 - 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у злочинах, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України 2 ( два) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 наступні обовязки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: