Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2520/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 286КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0001471 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, інваліда ІІ групи,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі прокурор просить вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначив, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 23, 358 КПК України, безпосередньо письмові докази, надані стороною обвинувачення під час судового розгляду не досліджував, обмежившись лише оголошенням цих доказів прокурором на стадії вирішення їх долучення до матеріалів кримінального провадження та перейшов до судових дебатів. У зв`язку з не проведенням судом безпосереднього дослідження наявних у кримінальному провадженні доказів також залишилася не з`ясована позиція учасників судового провадження щодо цих доказів.

Послався на те, що судом першої інстанції при ухвалені вироку взято до уваги лише показання обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати. В частині призначеного основного і додаткового покарання залишити вирок суду без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_8 . Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільняючи його від відбування покарання, прийшов до помилкових висновків. Послалась на те, що не може погодитись з висновком суду щодо наявності пом`якшуючої обставини, а саме щирого каяття, оскільки в матеріалах справи не зазначено жодної обставини, яка б про це свідчила. Обвинувачений не вчинив ніяких дій, спрямованих на полегшення страждань потерпілої. Зокрема, ним не тільки не було компенсовано матеріальних збитків та моральних страждань, але й навіть не заявлено публічного вибачення.

Згідно вироку Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області від 19 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного за цим вироком основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі на підставі п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.09.2017 на автомобіль марки «DAEWOO Lanos» р.н. НОМЕР_1 - знято.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3849,60 гривень судових витрат, а саме:

- за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 3/835 в сумі 989,60 грн;

- за проведення комплексної транспортно - трасологічної експертизи № 3/1019 в сумі 1144 грн;

- за проведення експертизи механізму та обставин ДТП № 3/424 в сумі 1144 грн;

- за проведення експертизи механізму та обставин ДТП № 3/503 в сумі 572 грн.

Речові докази:

- автомобіль «DAEWOO Lanos» р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_12 - залишено ОСОБА_12 ;

- відеофайл з місця ДТП на компакт диску, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишено при матеріалах кримінального провадження;

- взуття загиблої ОСОБА_13 , яке знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Новоград-Волинського ВП ГУНП Житомирської області - знищено.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 27 серпня 2017 року ОСОБА_8 близько 00 годин 25 хвилин керував технічно справним автомобілем «DAEWOO Lanos», р.н. НОМЕР_1 . Рухаючись вказаним транспортним засобом по правій смузі руху, що освітлювалася вуличним освітленням по вул. Житомирська в м. Новоград- Волинський в напрямку м. Житомир, із увімкненим ближнім світлом фар, за перехрестям з вул. Леваневського, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001 року, зі швидкістю 80 км/год., що на 20 км/год. перевищувала допустиму швидкість в населеному пункті, порушуючи вимоги п. 12.3 зазначених вище Правил, при виникненні небезпеки або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого водій ОСОБА_8 здійснив наїзд на відстані 0,4 м від горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 Правил дорожнього руху України, на задню поверхню тіла пішохода ОСОБА_13 , яка рухалась по проїзній частині в попутному напрямку, внаслідок чого остання загинула на місці ДТП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі справа над бровою, на лобі зліва /2/, на спинці носа справа, на підборідді посередині та справа /велика кількість/, на правій щоці /велика кількість/, на правому вусі, на тильній та долонній поверхнях правої кисті /велика кількість/, на внутрішньо-задній поверхні правого передпліччя у нижній частині, на тилі лівої кисті /велика кількість/, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба /3/, на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглоба, на зовнішньо-задній поверхні лівого передпліччя у середньо-нижній частині /велика кількість/, в проекції правої клубової кістки /2/, на животі справа нижче пупа, на зовнішньо-задній поверхні правого стегна у верхній частині на межі з правою сідницею, в підлопатковій ділянці зліва, на боковій поверхні грудної клітини справа з переходом на бокову поверхню живота справа та задню поверхню правого плеча у верхній частині, на задній поверхні лівої гомілки у верхній частині /2/, в лівій підколінній ямці /велика кількість/, на задній поверхні лівого стегна у нижній частині, на задньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній частині, на задній поверхні правого стегна у нижній частині /2/, на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у нижній частині, на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у нижній частині /8/, на тилі лівої стопи /велика кількість/, на тил правої стопи /велика кількість/, на внутрішній поверхні правої гомілки у нижній частині /6/, на зовнішній поверхні правої гомілки у нижній частині /4/, на передній поверхні правої гомілки у середній частині, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у середній частині /3/, на передній поверхні правого колінного суглоба, в лопатковій ділянці зліва, синці на правому вусі, на передній поверхні правого плеча у середній та нижній частинах /по 1/, на правій поверхні шиї, крововиливи на слизовій оболонці верхньої губи посередині, на слизовій оболонці нижньої губи посередині, рана на внутрішній поверхні правої гомілки у середній частині, перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки на межі з тілом із крововиливом в м`які тканини навколо, крововиливи в коріння обох легень, надрив по задній поверхні верхньої долі лівої легені із крововиливом в тканину навколо надрив по задній поверхні верхньої долі правої легені із крововиливом в тканину навколо, перелом правої ключиці у середній частині із крововиливом в м`які тканини навколо з переходом на передньо-зовнішню поверхню шиї справа, переломи зліва 1 ребра по середній ключичній лінії, 2,3 ребер по біляхребтовій лінії з розривами пристінкової плеври на рівні переломів 2-3 ребер, переломи справа 1 ребра по середній пахвовій лінії з розривом пристінкової плеври, навколореберних тканин з переходом в ділянку правої ключиці на рівень перелома, переломи справа 2,3 ребер по біляхребтовій лінії, розрив зв`язок між 1-м шийним хребцем та потиличною кісткою у передньо-бокових відділах із крововиливами по передній поверхні шийного відділу хребта на всьому протязі, розрив передньої повздовжньої зв`язки між 3 та 4 грудними хребцями із переходом в розриви міжреберних тканин, надриви селезінки по задній поверхні на рівні кріплення діафрагмально-селезінкової зв`язки /3/ із крововиливами під капсулу по краях, надрив печінки між долями на рівні кріплення серпоподібної та круглої зв`язок із крововиливами під капсулу по краях, крововиливи в біляниркову та білянаднирникову клітковину з обох сторін, крововиливи у м`які тканини голови в лобно-тім`яній ділянці зліва, в лобно-тім`яно-висково-потиличній ділянці справа, на потилиці зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку на всьому протязі, розрив довгастого мозку на межі із спинним із крововиливами під оболонки та в речовину навколо, крововиливи в м`які тканини лопаткової ділянки зліва, в м`які тканини міжлопаткової ділянки з переходом в лопаткову ділянку справа, перелом правої лопатки під остіб, крововиливи в м`які тканини на задній поверхні грудної клітини зліва у нижній частині, на задньо-зовнішній поверхні грудної клітини справа у нижній частині, на задній поверхні правого стегна у середній частині, в м`які тканини по задній поверхні правої гомілки у середньо-верхній частині, перелом правої малогомілкової кістки у середній частині, перелом правої великогомілкової кістки у середній частині, перелом лівої малогомілкової кістки у нижній частині /зовнішньої щиколотки/, крововиливи в м`які тканини навколо переломів кісток гомілок, входять в комплекс поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок, супроводжувалися гострою крововтратою, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті її та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок із крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, розривом зв`язок між 1-м шийним хребцем та потиличною кісткою, розривом довгастого мозку на межі із спинним, переломом під`язикової кістки, розривом передньої повздовжньої зв`язки між 3 та 4 грудними хребцями із переходом в розриви міжреберних тканин, крововиливами в коріння легень, надривами верхніх долей легень, переломом правої ключиці, переломами 1-3 ребер справа та зліва з розривами пристінкової плеври, навколореберних тканин, переломом правої лопатки, надривами селезінки, надривом печінки, раною на правій гомілці, переломами кісток правої гомілки, крововиливами в м`які тканини, саднами на голові, шиї, тулубі, кінцівках, крововиливами у внутрішні органи, яка супроводжувалася гострою крововтратою.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та частково підтримав апеляційну скаргу потерпілої, представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 , який підтримав апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти доводів апеляційних скарг, захисника ОСОБА_10 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги потерпілої, апеляційну скаргу прокурора просив розглянути на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга потерпілої - частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст.409 КПК України визначено, що підставою для скасування судових рішень при розгляді справи судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначеної підстави суд апеляційної інстанції керується ст.412 цього Кодексу.

Відповідно ч.1ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині порушення судом вимог КПК України щодо безпосереднього дослідження доказів під час розгляду кримінального провадження є обґрунтованими.

Згідно зі ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених зазначеним Кодексом.

Безпосередність дослідження доказів за ст.23 КПК України означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України). Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту частини другої статті 23 та статті 86 цього Кодексу, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом, крім випадків, передбачених зазначеним Кодексом, а отже, судове рішення, відповідно до статті 370 цього Кодексу, не може бути визнано законним і обґрунтованим і, згідно з частиною першою статті 412 КПК України, підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з технічного звукозапису фіксування судового розгляду та журналу судового засідання від 26.09.2019, в ході судового розгляду стороною обвинувачення були оголошені та в подальшому долучені до провадження відповідні письмові докази (т.2 а.п.68-69).

Проте, суд першої інстанції, всупереч ст.23, 358 КПК України, безпосередньо письмові докази, надані стороною обвинувачення під час судового розгляду не досліджував, обмежившись лише оголошенням цих доказів прокурором на стадії вирішення їх долучення до матеріалів кримінального провадження та перейшов до судових дебатів. У зв`язку з не проведенням судом безпосереднього дослідження наявних у кримінальному провадженні доказів, також залишилася не з`ясована позиція учасників судового провадження щодо цих доказів.

Таким чином, внаслідок неповноти судового розгляду, судом першої інстанції було порушено засаду кримінального провадження - безпосередність дослідження доказів, що позбавило суд ухвалити відповідне рішення, надавши у ньому оцінку кожному доказу як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

А тому доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі та підтримані під час апеляційного розгляду, в частині порушення вимог кримінального процесуального закону щодо безпосереднього дослідження доказів, є обґрунтованими та матеріалами кримінального провадження не спростовуються.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи представника потерпілої та прокурора стосовно того, що суд, приймаючи рішення про застосування до обвинуваченого вимог п.г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» належним чином не дослідив усіх обставин, які є підставою для застосування амністії, а саме безпосередньо не дослідив оригінали довідок МСЕК щодо ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Вказана вимога також зазначена в ст.11 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що в свою чергу ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, та у відповідності з вимогами п.3 ч.1ст.409 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

За наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не вбачає підстав для надання оцінки всім доводам, наведеним в апеляційній скарзі потерпілої, оскільки оцінку таким доводам може бути надано після усунення зазначених порушень закону.

З урахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме безпосередність дослідження показань, речей і документів, беручи до уваги, що такі порушення неможливо усунути в апеляційному порядку, вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст.7, ч.6 ст.9, ст.407, ч.1 ст.412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази по справі, надати їм належну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,412 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: