ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , слідчого СВ Фастівського ВП ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000069 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

06.04.2020 року слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого із прокурором Фастівської місцевої прокуратури, про арешт тимчасово вилученого майна по вищезазначеному кримінальному провадженню.
07.04.2020 слідчим суддею було постановлено ухвалу про повернення клопотання та надано строк для усунення недоліків.
10.04.2020 прокурором було подано до суду клопотанняпро арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000069 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Як вбачається з клопотання, поданого на виконання ухвали про усунення недоліків,
під час досудового слідства, після отримання даних від адвоката ОСОБА_6 , який вказує, що він діє в інтересах власника вилученого майна, стало відомо, що майно, вилучене в ході огляду місця події, за адресою м.Фастів, вул.. Шевченка,1а, належить ТОВ «Лото-Плюс», адреса для листування м.Київ, вул..Верхній Вал,16.
На підтвердження повноважень, адвокатом було надано довіреність, видану на його ім.»я директором ТОВ «Лото-плюс» ОСОБА_7 , копію договору про надання послуг з прокату комп`ютерного обладнання, в якому зазначено місце надання послуг м.Фастів, вул.. Шевченка,1а.
Отже, в поданому клопотанні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене 03.04.20202 в ході огляду місця події, майно, що належить ТОВ «Лото-Плюс».
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, надали пояснення, просили накласти арешт на тимчасово вилучене майно для необхідності проведення ряду слідчих дій та зазначили, що власником майна є ОСОБА_7 .
Вивчивши клопотання та надані для огляду матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, слідчий суддя прийшов до висновку, що відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1-3 ч. 2ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
На виконання вищезазначених вимог закону, прокурором так і не було надано суду, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До матеріалів першого клопотання, дійсно було долучено договір про надання послуг з прокату комп`ютерного обладнання, в якому зазначено, що ТОВ «Лото-Плюс» в особі директора ОСОБА_7 наймодавець, пропонує укласти цей договір на умовах публічної оферти по надання послуг з прокату комп`ютерного обладнання.
Проте, зазначений договір не є документом, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вилученим майном, та власником цього майна є саме ТОВ «Лото-Плюс», оскільки Договір не є правовстановлюючим документом, та «договір», який не містить необхідних та істотних умов, а саме: дати, підпису, печатки, іншої сторони (оскільки даний договір є двостороннім), ціни, тощо та не завірений належним чином не є документом, який підтверджує право власності на майно, що належить арештувати, та не містить конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Також, з клопотання не зрозуміло завдання та мету накладення арешту, оскільки не зазначено яким чином вказані вилучені речі мають значення для встановлення істини в провадженні, чи зберігли на собі сліди скоєного злочину та його втрата буде слугувати втратою доказової бази;.
Крім того, ні матеріали кримінального провадження, ні матеріали поданих двох клопотань не містять документального підтвердження наявності процесуального дозволу на проведення огляду місця події від 03.04.2020, що дає підстави вважати про незаконність проведеного огляду та вилучення зазначеного майна, хоча слідчий і зазначив, що огляд було узаконено належним чином.
Беручи до уваги, що слідчим, прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Зазначені вимоги закону не виконані органом досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подане клопотання є необґрунтованим, невмотивованим та не ґрунтується на вимогах процесуального закону, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 303-309,376 КПК України, ст..167-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000069 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 17.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1