В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 22 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Раскаєць Штефан-Водського району Республіки Молдова, громадянина Молдови, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого : Приморським районним судом м.Одеси 19 жовтня 2001 року за частиною другою статті 141 КК України до 1 року позбавлення волі; Приморським районним судом м.Одеси 18 червня 2003 року за частиною другою статті 186 КК України до 2 років позбавлення волі; Солом`янським районним судом м.Києва 22 лютого 2007 року за частиною другою статті 186 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; Оболонським районним судом м.Києва 23 вересня 2016 року за частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 27 червня 2018 року по відбуттю строку, - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 186 КК України,

також за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та кваліфікація кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив закінчений замах на грабіж при таких обставинах.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 22 жовтня 2019 року, приблизно о 16-30 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в сквері біля залізничного вокзалу станції Жмеринка по вул.Б.Олійника, 1, помітивши невідому йому жінку (як стало відомо пізніше ОСОБА_6 ), яка користувалась мобільним телефоном, з метою відкритого викрадення чужого майна повторно умисно із застосуванням фізичної сили хапав її за волосся та штовхав, від чого вона втратила рівновагу та впала на землю, зазнавши фізичного болю, упустивши мобільний телефон. Обвинувачений ОСОБА_3 , піднявши з землі мобільний телефон «Xiaomi Redme 6A» у чохлі з сім-картою та картою пам`яті загальною вартістю 1869,20 грн, намагався його привласнити, тікаючи з місця вчинення злочину. Однак після чого, фактично виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був затриманий працівником поліції.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 15 частиною другою статті 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Досліджені докази.

У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним себе визнає частково, погоджується давати показання.
Оскільки обвинувачений частково визнає свою вину, прокурор пропонує провести розгляд кримінального провадження за правилами частини другої статті 349 КПК України в повному обсязі, з чим погоджуються інші учасники процесу.
Суд визначає такий обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлює такий порядок їх дослідження : допит потерпілої, допит обвинуваченого, допит свідків, дослідження матеріалів кримінального провадження.
У вчиненому злочині, передбаченому частиною другою статті 15 - частиною другою статті 186 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнає частково і надає показання, що 22 жовтня 2019 року він перебував у кафе в м.Жмеринка, де вживав спирті напої. Сп`янів, і щоб його менше хто бачив, вирішив піти у скверик в кінці вокзалу між першою та другою платформами. У скверику побачив жінку, яка йому сподобалась, і з якою він вирішив познайомитись. Він намагався розмовляти з нею, однак вона не хотіла. Потім він її обняв, від чого жінка, може бути що впала, вона обурювалась, і у неї, мабуть, випав з рук телефон. Коли він побачив на землі телефон, то подумав, що це його телефон, взяв його і пішов. З рук телефон він не виривав, і мети на грабіж у нього не було. Визнає, що вів себе зухвало по відношенню до потерпілої, вибачається. Потім його затримав працівник поліції. Жалкує про вчинене.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому закінченого замаху на грабіж повністю доведена безпосередньо дослідженими та оціненими судом окремо та у їх сукупності такими доказами: показаннями потерпілої, свідків, матеріалами кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні надає показання про те, що 22 жовтня 2019 року вона перебувала на залізничному вокзалі станції Жмеринка. Біля пам`ятника Остапу Бендеру бачила обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та висловлювався нецензурною лайкою. Вдруге побачила його вже у скверику між першою та другою платформами, де вона сиділа, очікуючи свого потягу та гралася телефоном. Він чіплявся до інших людей, потім до неї. Пропонував випити з ним. В цей час у неї задзвонив телефон. Вона встала і відійшла від лавки, обвинувачений підійшов до неї, потягнув її за комір одежі. Від цих дій її телефон випав з рук. Вона нагнулась, щоб його підняти, однак обвинувачений схопив її за волосся та відтягнув у другу від телефону сторону. Вона впала. А він схопив телефон і побіг. Вона почала кричати. Хтось побіг за обвинуваченим і догнав його. В теперішній час претензій до обвинуваченого не має. Просить покарати його на розгляд суду. В подальші судові засідання являтись відмовилась.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надає показання про те, що він працює дільничним офіцером поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області. 22 жовтня 2019 року о 16 год він пішов на вокзал, який знаходиться у зоні його обслуговування. Заходив на вокзал через тунель зі сторони центра міста. Почув жіночий крик і побачив темний силует, який швидко віддалявся в сторону першої платформи. Він побіг за ним і по дорозі встиг спитати жінку, яка кричала, що трапилось. Вона повідомила, що невідомий чоловік вкрав у неї телефон. Він наздогнав того чоловіка і затримав. Ним виявився обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла впізнала як свій виявлений у нього телефон. Потім приїхала слідчо-оперативна група. Там ще було два чоловіка, які стали свідками події. Потерпіла пояснила, що вона сиділа на лавці і чекали свою електричку. Обвинувачений чіплявся до неї, вів себе по-хамськи. Обвинувачений казав, що він не грабував потерпілу, і що це його телефон. Однак при ньому у сумці виявили його телефон без футляру. А у потерпілої телефон був у футлярі. Це були зовсім різні марки телефонів.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні надає показання, що 22 жовтня 2019 року він з товаришем ОСОБА_9 їхали у м.Одеса, робили пересадку в Жмеринці. Чекали потягу, перебуваючи у скверику. Обвинуваченого, який перебуває в залі судового засідання, він бачив в той день декілька разів. Він проходив повз них. Було видно, що він у нетверезому стані і «шукає скандалу». Через деякий час знову прийшов. Поруч на лавочці сиділа дівчина, до якої обвинувачений почав приставати, обнімати. Потім він справив малу нужду, і коли дівчина встала і пішла, він наздогнав її, почав шарпати за одяг. Свідкові здалося, що обвинувачений вдарив дівчину, чи схопив за волосся, від чого та впала, а він зігнувся, щось підняв і побіг. Дівчина стала кричати. Тут з`явився поліцейський, наздогнав обвинуваченого. Виявилось, що той тікав з телефоном дівчини.
Свідок ОСОБА_9 у судовому підтверджує показання свідка ОСОБА_8 , пояснює, що він пішов за кавою, а коли повернувся, побачив обвинуваченого, який стояв біля його товариша, а потім підійшов до дівчини. Вона відійшла від нього, а він почав до неї приставати, це не було схоже на залицяння. Потім він вдарив, чи штовхнув дівчину, потягнув її за волосся, і вона впала. У неї випав телефон, який обвинувачений підібрав і побіг. Поліцейський його наздогнав і затримав.
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого повторно, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із частиною першою статті 89 КПК України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілої, свідків такими доказами :
- витягом з ЄРДР від 22 жовтня 2019 року про реєстрацію злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, вчиненого ОСОБА_3 (а.с.48-52);
- протоколом від 22 жовтня 2019 року прийняття у потерпілої ОСОБА_6 заяви про вчинений злочин (а.с.54);
- протоколом огляду місця події від 22 жовтня 2019 року, під час якого ОСОБА_3 повідомив, що викрав телефон «Xiaomi Redmi 6A» у незнайомої жінки, а також фототаблицею (а.с.56-65);
- постановою слідчого від 22 жовтня 2019 року про визнання речовим доказом мобільного телефону синього кольору марки «Xiaomi Redmi 6A» з IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 у чохлі-книжці чорного кольору та залишення його на зберіганні в камері збереження речових доказів Жмеринського ВП (а.с.65-66);
- заявою потерпілої від 22 жовтня 2019 року про відсутність заперечень щодо накладення на викрадений у неї телефон арешту (а.с.67);
- протоколом від 22 жовтня 2019 року про затримання о 17-10 год ОСОБА_3 (а.с.68-70);
- протоколом медичного огляду для встановлення стану сп`яніння від 22 жовтня 2019 року, з якого видно, що станом на 18-05 год обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,32% (а.с.77);
- ухвалою від 25 жовтня 2019 року слідчого судді про накладення арешту на мобільний телефон потерпілої марки «Xiaomi Redmi 6A» з IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 у чохлі-книжці чорного кольору (а.с.94-95);
- ухвалою від 24 жовтня 2019 року про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу в виді тримання під вартою (а.с.96-98);
- висновком товарознавчої експертизи № 6875/6876/19-21 від 28 жовтня 2019 року про оцінку телефону «Xiaomi Redmi 6A» у 1744,5 грн та чохла-книжки 124,8 грн (а.с.99-102);
- актом про вартість цієї експертизи 471 грн (а.с.103);
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 з відеодиском, в ході якого вона підтвердила свої показання про пограбування її обвинуваченим (а.с.104-108).

Оцінка доказів.

Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому цим Кодексом. В процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання та закріплення цих доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності і достатності.
Суд не приймає до уваги спосіб вчинення злочину, зазначений прокурором у обвинуваченні, як то виривання з рук потерпілої мобільного телефону. У судовому засіданні установлено, що обвинувачений відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої після того, як вона впала від його дій, а телефон випав у неї з рук, про що потерпіла сама пояснила у судовому засіданні.
Суд не приймає до уваги часткове визнання вини обвинуваченим, який, судячи з наданих у судовому засіданні показань, вину свою повністю не визнав. Оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої та свідків, підстав не приймати до уваги які у суду немає, які усвідомлювали протиправний характер дій винної особи, направлений на незаконне відкрите заволодіння майном потерпілої. Показання потерпілої та свідків є логічними та узгоджуються між собою та із встановленими судом обставинами злочину, а також підтверджуються іншими належними доказами у кримінальному провадженні, а тому визнаються судом правдивими. Причин обмовляти потерпілою та свідками обвинуваченого не було встановлено, а тому суд не має підстав не довіряти показанням, які потерпіла та свідки надали суду.
Грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на грабіж є дії особи,
яка відкрито викрала майно, але одразу була викрита.
Під насильством при грабежі в даному випадку, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слід розуміти вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.
Показання обвинуваченого в частині, що він помилково вважав телефон потерпілої своїм також не заслуговують на увагу, так як з показань потерпілої та свідка ОСОБА_7 вбачається, що телефони потерпілої та обвинуваченого це зовсім різні мобільні телефони, при цьому один з них був у футлярі. А свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прямо вказали, що обвинувачений підняв упущений потерпілою телефон і побіг.
Суд розцінює такі показання обвинуваченого як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що стороною обвинувачення поза будь-яким розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Відомості щодо особи обвинуваченого.

Особа обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується ксерокопією його паспорту громадянина Молдови, а також свідоцтва про народження, з яких видно, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.71, 73).
Він раніше судимий, що видно з довідки про звільнення та довідки ОСК ГУНП України в Вінницькій області від 23 жовтня 2019 року про судимості, а також з копій попередніх вироків (а.с.72, 78-79, 80-93).
На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що видно з довідки № 422539 Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 24 жовтня 2019 року (а.с.76).
По місцю відбування покарання характеризується негативно, що підтверджується характеристикою начальника ДПК ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» від 5 січня 2018 року (а.с.75).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання, при судовому слідстві не встановлено.
Вказані прокурором у обвинувальному акті такі пом`якшуючі обставини як щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину суд не може взяти до уваги з огляду на таке.
Обвинувачений дійсно у судовому засіданні висловив жаль з приводу своїх неправомірних дій, вибачався перед потерпілою та судом.
Однак, розкаяння насамперед передбачає визнання особою факту вчинення злочинних дій, які йому інкримінуються. Це визнання має бути дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження та під час судового слідства.
Активне сприяння розкриттю злочину це дії винної особи, які спрямовані на допомогу органам досудового розслідування і суду у встановленні істини, з`ясуванні фактичних обставин у справі. Як показало судове слідство, таких дій у судовому засіданні зі сторони обвинуваченого не було.
Обставинами, які у відповідності із статтею 67 КК України обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Даний факт підтверджується відповідним медичним протоколом, показаннями потерпілої, свідків, не заперечує його і обвинувачений, який також пояснює свою протиправну поведінку станом алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що призначене обвинуваченому покарання повинно відповідати принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого суд, на основі оцінки ряду загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, має визначити особі, яка вчинила злочин, справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого і приватної превенції.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого замаху на злочин, який є тяжким; ступінь здійснення злочинного наміру заволодіння майном та утікання з місця події, а також обставини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця викриття обвинуваченого працівником поліції; обставини, що обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, характеризується негативно; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, і вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі в межах санкції частини другої статті 186 КК України. Водночас суд враховує, що відповідно до положень частини третьої статті 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень.

Суд вважає, що речовий доказ мобільний телефону синього кольору марки «Xiaomi Redmi 6A» з IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 у чохлі-книжці чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Жмеринського ВП, слід повернути потерпілій, знявши з речового доказу арешт, накладений слідчим суддею.
З обвинуваченого на користь держави слід також стягнути судові витрати за проведення товарознавчої експертизи 471 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому слід продовжити на 60 днів до набрання вироком законної сили.
Керуючись статтями 349, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15 частиною другою статті 186 КК України і обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання рахувати обвинуваченому ОСОБА_3 з моменту затримання 22 жовтня 2019 року.
Речовий доказ мобільний телефон синього кольору марки «Xiaomi Redmi 6A» з IMEI НОМЕР_1 та IMEI 2 НОМЕР_2 у чохлі-книжці чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Жмеринського ВП, повернути потерпілій ОСОБА_6 (а.с.65-66).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 471 (чотириста сімдесят одну) грн за проведення Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз товарознавчої експертизи № 6875/6876/19-21 від 28 жовтня 2020 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів з 21 квітня 2020 року по 19 червня 2020 року включно.
Ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 25 жовтня 2019 року про накладення арешту на мобільний телефон синього кольору марки «Xiaomi Redme 6A» із IMEI 1 НОМЕР_3 IMEI 2 НОМЕР_2 та на чохол-книжку чорного кольору скасувати.
В строк відбування покарання відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 попереднє ув`язнення з 22 жовтня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення направити потерпілій, яка не була присутньою у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_10