Справа № 645/1967/20
Провадження № 1-кс/645/496/20
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000671 від 02.04.2020 року за ознаками складів кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:

Сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене 14.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова у відділенні №096 ломбарду ПТ «ДОНКРЕДИТ», що розташоване за адресою м. Харків, проспект Олександрівський, буд. 93/16, а саме: мобільний телефон червоного кольору торгової марки «INOI 5i» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що що 28.03.2020 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6
01.04.2020 о 21.38 год до чергової частини Немишлянського ВП ГУНП в Харківській надійшло повідомлення від оператора "102" про те, що з адреси АДРЕСА_1 , до КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР був доставлений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом забій м`яких тканин голови, зчмт, перелом ребер з обох боків, гемопневматоракс з обох сторін.
Крім того, 28.03.2020 приблизно о 14.00 годині після уходу ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 встановив відсутність своїх трьох мобільних телефонів ТМ Alcatel 2005 D, ТМ HUAWEІ Ascend Y600» та ТМ INOI 5і.
За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000671 від 02.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 185 КК України.
У ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 07.04.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У сторони обвинувачення є підстави вважати, що вилучені під час огляду речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню, що вказує на реальні ризики приховування, пошкодження, знищення, втрату, перетворення, передачі, відчуження зазначеного майна, яке має бути використано як речові докази у кримінальному провадженні.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Враховуючи стислі строки розгляду вказаної категорії клопотань, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі особи у якої майно вилучалось.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду від 03.04.2020 предмети, які зазначені в клопотанні, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене 14.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова у відділенні №096 ломбарду ПТ «ДОНКРЕДИТ», що розташоване за адресою м. Харків, проспект Олександрівський, буд. 93/16, а саме:
-мобільний телефон червоного кольору торгової марки «INOI 5i» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 .
Місцем зберігання вказаного майна визначити Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області.
Виконання ухвали доручити СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області та Харківській місцевій прокуратурі № 3.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя -