КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 11 березня 2020 року, апеляційну скаргу прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року,

за участі: прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмолено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091 - 1 шт., зарядний пристрій 1 шт., комп`ютерна миша 1 шт., які належать на праві власності ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на згадане майно, належне ОСОБА_6 , із забороною користуватися ним.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то прокурор зазначає, що рішення слідчого судді прийнято за відсутності прокурора, а його копію отримано 28 січня 2020 року, а тому вважає, що апеляційну скаргу подано у строк, передбачений КПК України.

Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, та невмотивованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, прокурор зазначає, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна з підстав неприбуття у судове засідання прокурора, тобто з підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законодавством, без будь-якого обґрунтування.

Щодо необхідності накладення арешту на майно, то прокурор звертає увагу на наступне.

03 грудня 2019 року на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року проведено обшук в житловому приміщенні за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обшуку виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, яка належать їй на праві власності, а саме: ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091 - 1 шт., зарядний пристрій 1 шт., комп`ютерна миша 1 шт.
Оглядом указаної техніки під час обшуку установлено, що вона містить електронні файли та інформацію щодо перерахування на карткові рахунки лікарів закладів охорони здоров`я грошових коштів, спілкування з даного приводу зі співучасниками у мережі інтернет - месенджеру «Вайбер», у тому числі з питань приховання слідів злочину у зв`язку із проведенням обшуків і операційна система зберегла у собі сліди таких операцій.

Згадане майно постановою прокурора від 04 грудня 2019 року визнано речовими доказами.

Крім того, прокурор зазначає, що для підтвердження чи спростування факту надання неправомірної вигоди, необхідно провести дослідження електронних документів, проте, для їх з`ясування необхідні спеціальні знання. У інший спосіб, окрім вилучення оригіналів вказаних електронних документів та подальшого використання їх для проведення судових експертиз, довести факт вчиненого кримінального правопорушення у слідства немає можливості.При цьому, призначення судових експертиз до вилучення оригіналів указаних документів не є можливим.
Зазначає автор апеляційної скарги і про існування ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, на переконання прокурора існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, належне ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

ОСОБА_6 власник майна та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності учасників провадження, у тому числі прокурора. При цьому, копію постановленого рішення прокурор отримав 28 січня 2020 року і 31 січня того ж року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, таким чином колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не пропущений.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Головним управлінням Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань29 жовтня 2019 року під № 0000687, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-4 КК України.

Досудовим розслідуванням виявлено, що упродовж 2018-2019 років власники, засновники, службові особи та представники ТОВ «АЛАКОРДФАРМА» (), ТОВ «МІЛІРЕНС» (), ТОВ «ДОМІФАРМ» (), ТОВ «НАНО ПРО» (), ТОВ «РОСТ АУТСОРСИНГ» (), ТОВ «АУТСОРСИНГ РОСТ ГРУП» (), ТОВ «РД ЛОГІСТИК» (), ТОВ «ВЕСТ РОСТ» () та інших компаній бізнес-групи «РОСТ ГРУП», діючи за попередньою змовою, надали неправомірну вигоду особам, які надають публічні послуги.

03 грудня 2019 року на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року проведено обшук в житловому приміщенні за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку виявлено та вилучено комп`ютерну техніку - ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091 - 1 шт., зарядний пристрій 1 шт., комп`ютерна миша 1 шт., які належать на праві власності ОСОБА_6 .
Оглядом указаної персонально-обчислювальної машини установлено, що вона містить електронні файли та інформацію щодо перерахування на карткові рахунки лікарів закладів охорони здоров`я грошових коштів, спілкування з даного приводу зі співучасниками у мережі інтернет-месенджеру «Вайбер», у тому числі з питань приховування слідів злочину у зв`язку із проведенням обшуків, операційна система електронно-обчислюваної машини зберегла у собі сліди таких операцій.
05 грудня 2019 року прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ Прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 , із забороною користуватися цим майном.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що на момент розгляду клопотання сторона обвинувачення його не підтримує, оскільки прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Таке рішення слідчого судді не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не дотримався належним чином вимог КПК України щодо розгляду клопотання про арешт майна та мотивував своє рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора обставинами, які не передбачені законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091 - 1 шт., зарядний пристрій 1 шт., комп`ютерна миша 1 шт., які належать на праві власності ОСОБА_6 слідчий суддя прийшов до висновку, що сторона обвинувачення не підтримує клопотання про арешт майна з огляду на те, що прокурор у даному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, в матеріалах судового провадження відсутні будь-які відомості про повідомлення прокурора у кримінальному провадженні про дату, час та місце судового засідання.

Крім того, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у випадку, якщо метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів, і накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

04 грудня 2019 року постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ прокуратури міста Києва ОСОБА_5 ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091 - 1 шт., зарядний пристрій 1 шт., комп`ютерна миша 1 шт., які належать на праві власності ОСОБА_6 , вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнані0 речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000687.
Вказана постанова прокурора, як встановила колегія суддів, містить належне обґрунтування відповідності вилученого під час обшуку майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також прокурором надано до клопотання докази, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що згадане майно, належне ОСОБА_6 , відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
Зокрема, зазначений ноутбук у даному випадку містить відомості (електронні файли та інформацію), які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, електронні документи та інформація, що зберігаються в електронному вигляді на вказаній комп`ютерній техніці, можуть містити відомості щодо надання неправомірної вигоди, що є безпосереднім предметом доказування у кримінальному провадженні. Для підтвердження чи спростування факту надання неправомірної вигоди, необхідно проведення судових експертиз.
Крім того, колегія судів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що ці матеріали містять достатньо даних, які свідчать про необхідність накладення арешту на майно, а саме на ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091, зарядний пристрій, комп`ютерна миша, які було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а також про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження, приховування, пошкодження, втрати чи знищення. В свою чергу, суд апеляційної інстанції на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

На підставі приведених вище обставин, які свідчать про неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга прокурора задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, а саме: ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091, зарядний пристрій, комп`ютерна миша, які належать на праві власності ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року, якою відмолено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000687 на майно, а саме:ноутбук чорного кольору марки «Fujitsu», s/n DSDQ073091, зарядний пристрій, комп`ютерна миша, які належать на праві власності ОСОБА_6 , із забороною користуватися вказаним майном.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1290/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1