Справа № 206/2774/20
Провадження № 1-кп/206/250/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2020 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000473 від 28.05.2020 та угоду про визнання винуватості від 24.06.2020 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, у встановленому порядку не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.05.2020,

о 15 год. 24 хв., увійшов до торгівельної зали магазину «Нектар»

ТОВ «Дакорт плюс», що розташований за адресою: м. Дніпро,

вул. Космонавтів, 22. Перебуваючи у тому ж місці, в цей же час, ОСОБА_3 , побачив як ОСОБА_6 , котра в цей час проводила інвентаризацію товарів у вказаному магазині, залишила свій мобільний телефон марки «MeizuМ6Note», моделі M721H», серійний номер « НОМЕР_1 », вартістю 1399,6 грн. на полиці з продовольчими товарами у торгівельному залі вищевказаного магазину. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_7 , в цей же день та час, перебуваючи біля полиці з продажу продовольчих товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 відволікла свою увагу від полиці на якому залишила свій мобільний телефон, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, шляхом вільного доступу, викрав з полиці майно, що належить останній, а саме:мобільний телефон марки «Meizu М6Note», моделі M721H», серійний номер « НОМЕР_1 », який він поклав до кишені одягнутої на ньому кофти. Далі, одразу після цього, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , відповідно

до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2433/20 від 09.06.2020, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1399,6 грн. 24.06.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 00000473 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно до перерахунку становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди з підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілої ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474-475,124,100 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.06.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000473.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.06.2020 покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_8 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017) за проведення судово-товарознавчої експертизи №2433/20 від 09.06.2020 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_2 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 (т.1 а.п. 30).

Речові докази:

- DVD-R диск серійний №32536 з відеофайлами у кількості 2 шт., який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 07.06.2020 (т. 1 а.п. 23) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000473;

- мобільний телефон марки «Meizu М6Note», моделі M721H», серійний номер « НОМЕР_1 », який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 03.06.2020 (т. 1 а.п. 15), переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до зберігальної розписки (т.1 а.п. 16) повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1