Справа № 483/2207/19
Провадження 1-кп/483/105/2020
ВИРОК
Іменем України

21 січня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 2 в м.Очакові кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 24 вересня 2019 року, приблизно о 21:30 год., маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, з корисних мотивів, з метою незаконного вилову риби без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, повністю розуміючи та усвідомлюючи кримінальну караність за це, взявши із собою завчасно підготовлені дві месинові сітки, що представляють собою незаконне знаряддя лову, та власний саморобний човен, направився до акваторії Бейкушського заливу Березанського лиману неподалік від території домоволодіння АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний корисний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом, ОСОБА_3 , прибувши до акваторії Бейкушського заливу Березанського лиману неподалік від території домоволодіння АДРЕСА_1 , за допомогою власного гулого човна встановив у водоймищі дві месинові сітки, які представляють собою незаконне знаряддя лову.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом з корисливих мотивів, ОСОБА_3 24 вересня 2019 року приблизно о 22:10 год., використовуючи незаконне знаряддя лову, а саме: дві месинові сітки та з гумового човна видобув з акваторії Березанського лиману велику кількість живих водних біоресурсів, а саме: рибу кефаль-сингль в кількості 258 шт., рибу пузанок в кількості 8 шт., рибу окунь в кількості 1 шт., рибу бичок в кількості 3 шт. Своїми діями, що полягають в незаконному зайнятті рибним промислом, ОСОБА_3 заподіяв природно-заповідному фонду України істотну шкоду та матеріальних збитків, які згідно з таксами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року, складають 154989 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів та характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним промислом, яким заподіяно істотну шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 Постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше не судимий, досудову доповідь пробаційного органу, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, має на утриманні онкохвору дочку, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, слід застосувати до нього покарання у виді штрафу, у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн.

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чорноморська сільська рада об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам в сумі 154989 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України « Про прокуратуру ». Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурором не наведено причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, підстави для представництва не обґрунтовані.

У наданому прокурором цивільному позові наявність вказаних обставин прокурором не зазначено та не підтверджено, зокрема, в частині наявності у позивача владних повноважень щодо захисту інтересів держави, нездійснення чи неналежне здійснення цих повноважень позивачем, обізнаності позивача про факт вчинення злочину та можливість самостійного пред`явлення позову до суду, попереднього повідомлення прокурором відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду.

За такого, позов слід залишити без розгляду.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у дохід держави, вилучених у ОСОБА_3 на місці події знарядь лову: 2-х сіток меси нових довжиною 74 м., висотою 1 м., вічком 22 мм, однієї сітки довжиною 100м, висотою 1 м., вічком 20мм., живих водних біоресурсів: риби кефаль-сингль в кількості 258 шт., риби пузанок в кількості 8 шт., риби окунь в кількості 1 шт., рибу бичок в кількості 3 шт.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися і потреба у їх застосуванні відсутня.

Виходячи з викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Конфіскувати у дохід держави: 2-х сітки месинових довжиною 74 м., висотою 1 м., вічком 22 мм, одну сітку довжиною 100м, висотою 1 м., вічком 20мм., живі водні біоресурси: рибу кефаль-сингль в кількості 258 шт., риби пузанок в кількості 8 шт., риби окунь в кількості 1 шт., рибу бичок в кількості 3 шт. що зберігаються в Управлінні державного агентства рибного господарства у Миколаївській області,

Саморобний човен, що переданий ОСОБА_5 на зберігання, вважати повернутим за належністю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чорноморська сільська рада об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам, - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий