Справа №705/1571/20
1-в/705/244/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представників установи ОСОБА_4 , ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Умані клопотання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топилівка, Чигиринського району, Черкаської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «СВК № 92» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , у якому зазначив про те, що останній відбуває покарання в установі за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.06.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, а саме покарання призначеного за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.05.2014 року, остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців. Зарахувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 11.08.2017 року усунуто допущену в абзаці 4 резолютивної частини вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.06.2017 року та вважати правильним «Зарахувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту до винесення вироку. З розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, тобто 1 день 20.06.2017 року». Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2018 року зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015) та правових висновків Верховного Суду, викладених у п.п. 105-106 постанови Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №663/537/17 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по дату, яка передує набранню вироком законної сили, а саме по 20.07.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Під час перебування в СІЗО м. Черкаси засуджений характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 06.08.2017 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи, за що отримав 1 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Стягнень не має. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Провину в скоєному злочині визнає повністю.

Має заборгованості за вироком суду на користь держави судові витрати на залучення експерта у розмірі, що становить 395,98 гривень, але з державної виконавчої служби документи на утримання позовів не надходили

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

В судовому засіданні представник установи підтримав клопотання та просить задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та висловив свою позицію. Він вважає, що держава виконує правоохоронну функцію і несе відповідальність за захист громадян і суспільства від правопорушень. Саме тому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. (ст.50 КК України). Для стимулювання виправлення засуджених законом передбачені пільги для засуджених, які виправляються.

У відповідності з вимогами ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінність поведінки засудженого полягає в систематичному, неухильному дотриманні правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Також засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими.

Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу. Саме тому, засуджений отримує право на вказану пільгу після відбуття строку покарання, і саме тому висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. (п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року).

Крім цього не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області з 06.08.2017 року мав лише 1 заохочення, яке він отримав 03.04.2020 року напередодні настання пільги, передбаченої ст.81 КК України (07.04.20). Заходів по відшкодуванню процесуальних витрат за вироком суду в сумі 395 гривень 98 копійок не вживав. Останній злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання, має 5 судимостей за вчинення злочинів передбачених ст.185 КК України. Більшу частину покарання засуджений характеризувався посередньо та не працював за відсутністю бажання, про що свідчать характеристики від 27.06.2019 року та від 19.12.2019 року. Наявність однієї подяки за виконання обов`язків і додержання правил поведінки, що винесена згідно ст.107 КВК є обов`язком засудженого, а не чимось винятковим.

Засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Йому відомі вимоги та практика ініціювання адміністрацією установи виконання покарання, а також застосування судами умовно-дострокового звільнення від покарання, що дає йому змогу до них пристосуватись на короткий термін та отримати пільгу без виправлення. В зв`язку з цим застосування до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України, повинно бути справедливим, тобто відповідати особі засудженого та його поведінці під час відбування покарання. Вказане можливо лише через з`ясування сутності засудженого, а не лише зовнішніх ознак його поведінки, маски засудженого, яку він демонструє. Саме тому відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Це дає змогу визначити наявність у засудженого глибоких переконань у необхідності змін свого життя.

Несправедливе застосування до засудженого ст.81 КК України є не тільки умовою для вчинення вказаним засудженим нових злочинів, а й демонструє іншим засудженим можливість звільнення без суворого дотримання вимог режиму та працюючи епізодично, тобто без зусиль. Цим зводиться нанівець соціально-психологічна робота із засудженими та організація їх працевлаштування, на які держава витрачає значні ресурси.

Отже, враховуючи особу засудженого, його поведінку в установі виконання покарань не свідчать про його виправлення та відсутність у нього мотивації на скоєння нових злочинів. Отримання ж ним заохочення на передодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості, а не щирого каяття.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, думку представника установи та позицію прокурора, вивчивши письмові матеріали подання та особової справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений довів своє виправлення після фактичного відбування 2/3 строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.06.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, а саме покарання призначеного за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.05.2014 року, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців. Зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 11.08.2017 року усунуто допущену в абзаці 4 резолютивної частини вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.06.2017 року та вважається правильним «Зарахувати відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту до винесення вироку. З розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, тобто 1 день 20.06.2017 року».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2018 року зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015) та правових висновків Верховного Суду, викладених у п.п. 105-106 постанови Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №663/537/17 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21.06.2017 року по дату, яка передує набранню вироком законної сили, а саме по 20.07.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 20.06.2017 року, кінець строку: 21.03.2021 року.

Як вбачається з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_6 клопотання затверджене 24.04.2020 року.

Відповідно до копії виписки із наказу начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області від 03.04.2020 року, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_6 оголошено подяку.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Йому відомі вимоги та практика ініціювання адміністрацією установи виконання покарання, а також застосування судами умовно-дострокового звільнення від покарання, що дає йому змогу до них пристосуватись на короткий термін та отримати пільгу без виправлення. В зв`язку з цим застосування до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України, повинно бути справедливим, тобто відповідати особі засудженого та його поведінці під час відбування покарання, а тому відповідно до п.17 Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Це дає змогу визначити наявність у засудженого глибоких переконань у необхідності змін свого життя.

Отже, враховуючи особу засудженого, його поведінку в установі виконання покарань, яка не свідчать про його виправлення, а отримання ним заохочення на передодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості, а не щирого каяття. Виправлення засудженого ОСОБА_6 викликає сумніви, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до нього норм ст.81 КК України, а отже клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1