Провадження № 1-кп/734/133/20 Справа № 741/539/20
У х в а л а

10 червня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець Чернігівської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000477 від 03.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000477 від 03.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 26 вересня 2015 року невстановлена слідством особа з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , шляхом обману, видаючи себе за продавця товару, отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3050,00 гривень за придбання товару, проте обіцяний товар потерпілій ОСОБА_4 не надіслала, чим було спричинено останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В ході досудового розслідування не вдалося встановити винну особу, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000477 не здійснювалося.

Тому прокурор звернувся до суду та просив закрити кримінальне провадження № 0000477 від 03.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі.

Потерпіла в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, від неї не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, причини неявки потерпіла суду не повідомила.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності потерпілої.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України протиправне діяння, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості, так як максимальним покаранням за вчинення такого злочину є обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вислухавши думку прокурора, ознайомившись із заявою потерпілої та вивчивши матеріали кримінального провадження, надані суду для огляду в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В той же час, згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження 13 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до правоохоронного органу з заявою про злочин та детально повідомила на якому сайті здійснювала замовлення товару, на який рахунок, відкритий в «ПриватБанк», перераховувала кошти, зазначила, хто вказаний відправником товару /якого так і не виявилося/ та його контактний номер телефону, вказала, що певний лист надійшов на її електронну адресу /а.с. 10/.

13 лютого 2016 року було проведено допит потерпілої /а.с. 15-17/.

В матеріалах справи міститься клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 09 червня 2016 року, адресоване слідчому судді Носівського районного суду Чернігівської області, щодо надання інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ «Київстар» та яка стосується номер телефону, з якого потерпіла отримувала телефонні дзвінки щодо свого товару /а.с. 27-29/. Даних про скерування даного клопотання до суду в матеріалах кримінального провадження немає, як і немає відповідної ухвали слідчого судді, хоча і міститься супровідна на адресу ПрАТ «Київстар» щодо скерування на виконання копії ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2016 року /а.с. 26/. Підтвердження про отримання вказаної кореспонденції ПрАТ «Київстар» матеріали кримінального провадження також не містять.

В матеріалах справи міститься клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 09 червня 2016 року, адресоване слідчому судді Носівського районного суду Чернігівської області, щодо надання інформації, яка перебуває у володінні ТОВ «Лайфсел» та яка стосується номер телефону, з якого потерпіла отримувала повідомлення про відправлення товару /а.с. 30-32/. Даних про скерування даного клопотання до суду в матеріалах кримінального провадження немає, як і немає відповідної ухвали слідчого судді, хоча і міститься супровідна на адресу ТОВ «Лайфсел» щодо скерування на виконання копії ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2016 року /а.с. 25/. Підтвердження про отримання вказаної кореспонденції ТОВ «Лайфсел» матеріали кримінального провадження також не містять.

В матеріалах справи міститься клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 09 червня 2016 року, адресоване слідчому судді Носівського районного суду Чернігівської області, щодо надання інформації, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк» та яка стосується інформації щодо особи, на імя якої було відкрито картку, на яку потерпіла перераховувала кошти,інформації щодо того, хто ці кошти з картки знімав тощо /а.с. 33-35/. Ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області вказане клопотання було задоволено /а.с. 43-44/. Згадана ухвала була скерована до виконання /а.с. 24/.

В матеріалах справи міститься клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 04 березня 2019 року, адресоване слідчому судді Носівського районного суду Чернігівської області, щодо надання інформації, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк» та яка стосується інформації щодо особи, на ім`я якої було відкрито картку, на яку потерпіла перераховувала кошти, інформації щодо того, хто ці кошти з картки знімав тощо /а.с. невідомий, так як матеріали кримінального провадження далі не пронумеровані/. Ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2019 року вказане клопотання було задоволено /а.с. невідомий, так як матеріали кримінального провадження далі не пронумеровані/. Згадана ухвала була скерована до виконання /а.с. невідомий, так як матеріали кримінального провадження далі не пронумеровані/. Даних про її отримання ПАТ КБ «ПриватБанк» немає. 14 січня 2020 року слідчим СВ Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було скеровано запит на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо виконання слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2019 року, на що отримано відповідь, що в ПАТ КБ «ПриватБанк» така ухвала відсутня /а.с. невідомий, так як матеріали кримінального провадження далі не пронумеровані/.

Більше ніяких дій в рамках згаданого кримінального провадження здійснено не було.

Хоча статтею 49 КК України і встановлено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, та, зважаючи на те, що станом на день розгляду клопотання винну особу у вчиненні вказаного злочину не встановлено, а тому клопотання прокурора формально підлягає задоволенню, однак, як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження жодних слідчих дій після 2015 року у справі проведено не було.

Статтею 1 Кримінального кодексу передбачено, що завданнями КК є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи.

Крім того, внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Фактично, в 2016 році у кримінальному провадженні було здійснено допит потерпілої та отримано ухвалу слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2016 року щодо доступу до інформації, яка перебуває у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк». В 2019 році ще раз було отримано ухвалу аналогічного змісту. Відповідей на запитувану інформацію жодного разу не отримано, говорити про вжиття заходів для її отримання також не вбачається можливим з огляду на матеріали, які містяться в кримінальному провадженні. Крім того, дії невідомої особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, в той час як вбачається (з заяви потерпілої), що кошти перераховувалися на ім`я однієї особи, а товар відправляла інша особа, що може свідчити про те, що дії вчинялися за попередньою змовою групою осіб і можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості, за яким для звільнення від кримінальної відповідальності повинно пройти не менше 5 років /п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України/, які за станом на час розгляду клопотання не скінчилися. Таким чином, суд може стверджувати, що органом досудового розслідування не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор через 4 роки після внесення відомостей до ЄРДР, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження в судовому порядку.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п. 3-1 ч. 1, ч. 4 ст. 284, 369, 372, 392 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000477 від 03.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000477 від 03.11.2015за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повернути Новіському відділу Ніжинській місцевій прокуратурі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом семі днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Суддя ОСОБА_1