Справа № 167/1494/19 Провадження №11-кп/802/153/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 29 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Дубище Рожищенського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в сумі 2194 (дві тисячі сто дев`яносто чотири) грн. 92 коп.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.
Вироком вирішено долю речового доказу.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 01 жовтня 2019 року близько 13 год. 13 хв., перебуваючи на автомобільній стоянці біля Рожищенського районного суду Волинської області, що знаходиться за адресою: м.Рожище, вул.Грушевського, 4 Волинської області, в ході словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_8 , керуючись метою спричинення тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя потерпілої, заподіявши останній, згідно висновку судово-медичного експерта №712 від 15.10.2019 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У своїй апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, оскаржує вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.67, п.5 ч.1 ст.368 КПК України, не визнав обставиною, що обтяжує його покарання, вчинення злочину щодо колишнього подружжя, хоча дана обставина зазначена в обвинувальному акті. Вважає, що неврахування обтяжуючої покарання обставини призвело до призначення м`якого покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 180 годин громадських робіт. На підставі п.5 ч.1 ст.368, п.2 ч.3 ст.374 КПК України зазначити у мотивувальній частині вироку про наявність обтяжуючої обставини, а саме: вчинення злочину щодо колишнього подружжя. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав основні доводи апеляційних скарг, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до наступного висновку.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, зроблений судом на підставі об`єктивно досліджених доказів, які всебічно і повно перевірені судом із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, і ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України є правильною і також учасниками судового провадження не оскаржується.
Твердження апелянта про призначення ОСОБА_7 надто м`якого покарання апеляційний суд вважає безпідставними.
Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується.
Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, передбачене ч.2 ст.125 КК України, що не є наймякшим, яке на думку апеляційного суду відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Разом з тим, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно не визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , вчинення злочину щодо колишнього подружжя, хоча дана обставина зазначена в обвинувальному акті, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Зі змісту обвинувального акту видно, що в ньому зазначена обставина, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо колишнього подружжя.
Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин щодо ОСОБА_8 , яка є його колишньою дружиною.
Між тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не зазначив в мотивувальній частині вироку обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо колишнього подружжя.
За таких обставин, вирок суду необхідно змінити, доповнивши мотивувальну частину вироку обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо колишнього подружжя.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Доповнити мотивувальну частину вироку обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення злочину щодо колишнього подружжя.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: