Справа № 461/4706/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортники Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, із базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального Кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , 16.07.2018 року в першій половині дня, реалізовуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа, який видається державною установою та надає права, перебуваючи в приміщенні ТОВ «ВІ ЕФ КОНСАЛТИНГ СЕРВІСИЗ», за адресою: м. Львів, вул. Джерельна, 18, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків від вчинюваних ним дій та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій №00698 від 04.12.2017 року, видане на його ім`я Комунальним підприємством «Навчально-виробничий центр» Дніпропетровської обласної ради за спеціальністю «електрик», є підробленим, оскільки він не навчався у вище вказаному навчальному закладі і не отримував вказане свідоцтво, розуміючи, що цей документ дасть йому можливість отримати дозвіл на довгострокове проживання у Чеській Республіці з метою працевлаштування, подав до Генерального консульства Чеської Республіки у Львові через ТОВ «ВІ ЕФ КОНСАЛТИНГ СЕРВІСИЗ» свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій № 00698 від 04.12.2017 року, видане на його ім`я Комунальним підприємством «Навчально-виробничий центр» Дніпропетровської обласної ради за спеціальністю «електрик», та його нотаріально завірену копію, в такий спосіб використавши завідомо підроблений документ, який видається державною установою та надає права.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам, зокрема тому, що він подав до Генерального консульства Чеської Республіки у Львові підроблене свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій, видане на його ім`я Комунальним підприємством «Навчально-виробничий центр» Дніпропетровської обласної ради за спеціальністю «електрик», та його нотаріально завірену копію. Пояснив, що дійсно ним було використано завідомо підроблений документ у період часу, у спосіб, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що мотиви і мета вчинення злочину в обвинувальному акті відображені вірно. У вчиненому розкаюється.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину також підтверджується дослідженим в ході судового розгляду інформаційним листом Комунального підприємства «Навчально-виробничий центр» Дніпропетровської обласної ради, згідно якого обвинувачений не навчався у даному центрі та не отримував свідоцтва про присвоєння йому кваліфікаційного рівня.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Під час судового розгляду судом проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, факт щирого каяття, який знайшов своє відображення в процесі судового розгляду, зокрема проявився у відвертому визнанні обвинуваченим своєї провини у вчиненому злочині, осуді своєї поведінки, визнанні негативних наслідків злочину. Також суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, майновий стан обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого, інтересами держави і суспільства, та буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1