справа № 208/2727/20
провадження № 1-кс/208/812/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який має незняту та не погашену судимість:
-06.06.2017 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-26.06.2018 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, який на теперішній час перебуває на розгляду,-

встановив:

Слідчий звернулась до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може продовжити злочинну діяльність, а саме збут наркотичного засобу за місцем свого мешкання або вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що підозра є необґрунтованою, він не має наміру ухилитися від слідства або суду, має постійне місце проживання, дані свідків йому не відомі, а тому просить обрати домашній арешт за місцем його проживання.

Захисник підозрюваного також просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити йому мінімальний розмір застави. Посилався на те, що ризики, перелічені слідчим в клопотанні, є не обґрунтованими. Підозрюваний при наявності в провадженні Заводського районного суду відносно нього кримінального провадження, жодного разу не переховувався від органів слідства та/або суду. Має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Кам`янського ВП України перебуває кримінальне провадження за № 0000084 від 13.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК, а саме: незаконне придбання з метою збуту, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою яка раніше вчинила злочин за ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин за ст. 309 КК України, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований» на території м.Кам`янського, у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, в невстановленому під час досудового розслідування місці, незаконно придбав у невстановленої слідством спосіб невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований» з метою його подальшого збуту, який в подальшому почав незаконно зберігати у невстановлених в ході досудового розслідування місцях з метою збуту.

11.02.2020 приблизно о 11 год. 10 хв. працівники поліції, відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, передали громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури № 74т від 27.01.2020, грошові кошти на загальну суму 200 (двісті) гривень п`ятьма купюрами: одна купюра номіналом 100 гривень з серією та номером КП 2661241, одна купюра номіналом 50 гривень з серією та номером ФГ 3523852, дві купюри номіналом по 20 гривень з серіями та номерами ТД 6043432, БМ 7108704, одна купюра номіналом 10 гривень з серією та номером ЮВ 8404894, які призначались для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «опій ацетильований» у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.02.2020 приблизно о 12 год. 10 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи між будинками № 13 та №15-А по пр. Т.Шевченка в м. Кам`янському, передав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти на загальну суму 200 (двісті) гривень п`ятьма купюрами: одна купюра номіналом 100 гривень з серією та номером КП 2661241, одна купюра номіналом 50 гривень з серією та номером ФГ 3523852, дві купюри номіналом по 20 гривень з серіями та номерами ТД 6043432, БМ 7108704, одна купюра номіналом 10 гривень з серією та номером ЮВ 8404894. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пройшли разом у двір буд. АДРЕСА_2 , зайшли за гаражі, розташовані у вказаному дворі, де ОСОБА_5 11.02.2020 приблизно о 12 год. 11 хв. передав ОСОБА_7 медичний шприц об`ємом 5 мл заповнений рідиною коричневого кольору масою 1,6845 г, що містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою 0,0621 г, тобто, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин за ст.309 КК України, здійснив незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований».

Цього ж дня, тобто 11.02.2020, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , повернувшись до автомобіля співробітників поліції, в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції медичний шприц об`ємом 5 мл., що містив рідину коричневого кольору масою 1,6845 г, яка містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0621 г, яку йому незаконно збув ОСОБА_5 .
06.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

06.05.2020 р. слідчий СВ Кам`янського ВП звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 від 14.01.2020, ОСОБА_9 від 19.01.2020 та ОСОБА_10 від 21.01.2020;

-протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 20.01.2020 та від 11.02.2020;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 21.01.2020;

-протоколом добровільно виданих предметів від 11.02.2020;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 11.02.2020;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 11.02.2020;

-висновком експерта № 19/104-8/971 від 31.03.2020.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_13 може:
-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваний не має постійного місця роботи або навчання, міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, таким чином, може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин);

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (так як підозрюваний особисто знайомий з деякими зі свідків у вказаному кримінальному провадженні та, таким чином, може намагатись вплинути на них з метою змусити змінити свої показання);

-може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин (так як підозрюваний не має постійного місця роботи, а збагачувався за рахунок продажу наркотичних засобів);

-останнім вчинено злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про те, що він не дотримується соціальних норм поведінки та збагачується за рахунок їх продажу.
Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, перелічені в п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.
В той же час, не відхиляючи доводи на користь підозрюваного та його сімейні обставини, що він утримує дитину, слідчий суддя вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у забезпеченні виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків. Крім того прокурором та слідчим доведено не можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, з підстав, наведених у клопотанні. Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

З приводу тверджень захисника щодо того, що підозра є необгрунтованою, суд звертає увагу на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюрей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постанові ухвали про застосування запобіжного заходу має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування; щодо особи, стосовно якої в цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати тридцять прожиткових мінімумів, що на дату розгляду клопотання становить 63 060 грн., що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати в рамках кримінального провадження №0000084 від 13.01.2020 р. до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 липня 2020 року.
Відповідно до норм ч.5 ст. 182, ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави 63 060 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 04.07.2020 року:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися із м.Кам`янське без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1