Справа №487/13/20
Провадження №1-кс/487/303/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -,

ВСТАНОВИВ:
03.01.2020 р. ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посилаючись на те, що він 27.12.2019 року звернувся до кількох адресатів, в тому числі до слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_4 з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.364, 367, 396 КК України. Проте станом на 02.01.2020 р. відомості за його заявою до ЄРДР не внесено. В скарзі просив реально надати доступ до правосуддя, в строк не більше 24 годин з моменту отримання ухвали внести певні відомості з заяви про кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на правомірність дій посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, щодо невнесення відомостей, викладених в заяві ОСОБА_5 від 27.12.2019 р. до ЄРДР.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як встановлено у судовому засіданні 27.12.2019 року ОСОБА_5 звернувся до кількох адресатів, в тому числі до т.в.о. начальника ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_6 , слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_4 з заявою від 26.12.2019 р. про вчинення слідчим ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.364, 367, 396 КК України, що полягало у нездійсненні жодної слідчої дії за участю ОСОБА_5 .
Листом заступника начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_8 від 02.01.2020 р. №04.9/3869-П3 ОСОБА_5 повідомлено про рух досудового розслідування кримінального провадження №0000085 від 28.08.2018 р., роз`яснено певні аспекти правового статусу слідчого.
У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_5 , доданих до неї матеріалів, пояснень наданих його представником в судовому засіданні, він фактично не погоджується з обсягом проведених слідчим дій в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення та посилається на вчинення слідчим ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст.ст.364, 367, 396 КК України, при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих та допустимих доказів.
Суд критично ставиться до посилання захисника ОСОБА_3 на подання ОСОБА_5 заяви, оскільки одного посилання на ст.214 КПК України не є достатнім для внесення даних, на які посилається скаржник, до ЄРДР.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1