НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 травня 2020 року Справа № 322/1290/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника Новомиколаївського РС філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Новомиколаївського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різдвянка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року по справі № 322/1290/16 за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

встановив:
До Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло вищезазначене подання, в обґрунтування якого заявник зазначив таке.

За час перебування на обліку ОСОБА_6 характеризується негативно. На обліку перебував з 10.05.2017. Згідно зі ст. 76 КК України суд зобов`язав ОСОБА_6 протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

За час перебування на обліку ОСОБА_6 двічі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 02.11.2018 за ст. 173 КУпАП та 29.11.2018 за ч. 1 ст. 178 КУпАП Крім того, за час перебування на обліку засуджений неодноразово, без поважних причин не з`являвся на реєстрацію, а саме 01.10.2018, 10.12.2018, 28.01.2019, 04.02.2019 та 11.02.2019 p., за що йому були винесені застереження у вигляді письмового попередження. 11.02.2019 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Ухвалою суду від 06.05.2019 в задоволенні вказаного подання було відмовлено.

26.03.2019 ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області за вчинення суспільно-небезпечних діянь, за які вимогами кримінального кодексу України передбачено кримінальне покарання за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням Запорізької обласної психіатричної лікарні, де він знаходиться з 29.04.2019. Окрім того 13.12.2018 засудженому ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186 КК України, які на даний час заходяться на розгляді у Вільнянському районному суді Запорізької області.

27.03.2020 для засудженого закінчився встановлений вироком суду іспитовий строк.

Виходячи з наведеного, посилаючись на ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, заявник підтримав заявлене подання у судовому засіданні.

Захисник у судовому засіданні також підтримав заявлене подання та просив звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, вважаючи його необґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 під час іспитового строку вчинив нові злочини.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення подання, суд виходить з такого.

Під час розгляду подання судом з`ясовано, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2020 по справі № 322/1130/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 87780467) до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням Запорізької обласної психіатричної лікарні.

В ухвалі Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2020 по справі № 322/1130/18 зазначено, що ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому діяння, а саме кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, але після їх вчинення захворів на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, а також скоїв суспільно небезпечні діяння, за які передбачено покарання ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, в стані неосудності.

Згідно з ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.02.2020 по справі № 322/1130/18 ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, з кінця серпня по 03.09.2018, а злочини, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, 04.09.2018, тобто в період іспитового строку, проте після їх вчинення, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 38 від 23.01.2019 почав виявляти ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, у зв`язку з чим він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до частини другої ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Згідно з частиною першою ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Разом з цим, за правилом частини третьої статті 78 КК України, у випадку вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вчинення ОСОБА_6 в стані осудності нових злочинів під час іспитового строку виключає можливість його звільнення від призначеного покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року по справі № 322/1290/16.

За правилами ст. 515 КПК України: у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 1);постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження (ч. 2); у разі засудження цієї особи до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи позбавлення волі час її перебування в медичній установі зараховується у строк відбування покарання (ч. 3).
Отже, подальше вирішення питання про призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, має здійснюватися у разі відновлення кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 515 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що подання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 369 372, 392, 532, 537, 539, КПК України, суд

ухвалив:
1.В задоволенні подання Новомиколаївського РС філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 відмовити повністю.

2. Повний текст цієї ухвали оголошено судом 18 травня 2020 року о 08год. 30хв.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1