Провадження №1-кп/761/1094/2020
В И Р О К
іменем України

20 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007854 від 20 липня 2018 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, яка не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 09 жовтня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, 21.12.2010 Апеляційним судом м. Києва визнана засудженою за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 21 червня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 16 квітня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнена від відбуття покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році;
а також засуджена 26 лютого 2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

обвинуваченої - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, розробила злочинний план, спрямований на проникнення до житла громадян з метою вчинення крадіжок.

19 липня 2018 року, близько 15 год. 45 хв., ОСОБА_2 знаходилась поблизу під`їзду №2 житлового будинку АДРЕСА_3 . Зайшовши до зазначеного під`їзду, ОСОБА_2 піднялась на дев`ятий поверх, де знаходилась квартира АДРЕСА_4 . В цей момент у ОСОБА_2 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, а саме - квартири АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, ОСОБА_2 19 липня 2018 року о 15 год. 55 хв., будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та вони несуть таємний характер, з метою особистого збагачення, непомітно для оточуючих, дістала зі своєї сумки завчасно підготовлені відмички, за допомогою яких відчинила замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 та зайшла до приміщення даної квартири, де побачила телевізор марки «ТЛС», вартістю 1 600 гривень, який вона поклала під свою ліву руку, після чого взяла болгарку марки «DEXTOHE», вартістю 525 гривень, електролобзик марки «Арсенал Л-950», вартістю 850 гривень, та поклала їх до своєї сумки, після чого взяла у праву руку перфоратор марки «Зеніт ЗП-1100», вартістю 975 гривень, які належать ОСОБА_8 , та вийшла з приміщення квартири.

Після цього, ОСОБА_2 зникла з місця вчинення злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3 950 гривень.

Таким чином ОСОБА_2 вчинила повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнала повністю та розказала про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_2 пояснила, що 19 липня 2018 року, приблизно о 15 год. 45 хв., вона за допомогою відмичок відчинила замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 та зайшла до приміщення даної квартири, де взяла телевізор, болгарку електролобзик й перфоратор, після чого залишила приміщення квартири. Перелік та вартість викраденого не оспорює. Про вчинене шкодує та готова відшкодувати потерпілій завдану шкоду. Заявлений потерпілою у кримінальному провадженні цивільний позов визнала в частині завданої потерпілій майнової шкоди у вигляді вказаною потерпілою вартості викрадених нею речей, щодо вимог про відшкодування моральної шкоду заявила про їх визнання в лише у розмірі 5 000 гривень, вимоги потерпілої про стягнення з неї недоотриманої матеріальної вигоди заперечує. Просить суд суворо її не карати, запевнила, що зробила для себе належні висновки.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, її винуватість повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 19 липня 2018 року працівники поліції їй повідомили про крадіжку з її квартири. В квартирі були розкидані речі та в неї було викрадені речі, а саме: телевізор, болгарка електролобзик, перфоратор, дрель, сумка та грошові кошти, у зв`язку з чим їй було завдано майнову та моральну шкоду. На обґрунтування цивільного позову пояснила, що протиправними діями ОСОБА_2 їй була завдана майнова шкода в розмірі 14 387 гривень, моральна шкода в розмірі 10 000 гривень та були понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 500 гривень, а також була недоотримана матеріальна вигода за всі дні судових засідань, яка складає 2 470 грн. Просила зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати майнову шкоду в натурі, тобто передати речі того ж роду і такої ж якості, з урахуванням реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченої ОСОБА_2 підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме:
- даними, що містяться в протоколі прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 19 липня 2018 року, відповідно до яких ОСОБА_8 повідомила, що 19.07.2018 за місцем її проживання викрали телевізор та побутову техніку;
- даними, що містяться у висновку судово-товарознавчої експертизи №389 від 12.09.2018, відповідно до яких середня ринкова вартість шліфувальної машинки марки «Dextone dxag-1250», станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19.07.2018, складає 975 грн.;

- даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2018, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_2 як особу, яка виходила з під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 та тримала в руках перфоратор та коробку з інструментами;

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 10 вересня 2018 року із фототаблицею до нього, відповідно до яких ОСОБА_11 добровільно видав слідчому перфоратор марки «Зеніт ЗП-1100» та повідомив, що ОСОБА_2 передала йому вказаний перфоратор, розрахувавшись за послуги її перевезення;

- даними, що містяться у протоколі огляду предмету від 10 вересня 2018 року, відповідно до яких оглянуто компакт-диск із відеозаписом із камери відеоспостереження, розташованої по АДРЕСА_3 . Під час огляду ОСОБА_11 на даному відеозаписі впізнав ОСОБА_2 ;

- даними, що отримані в судовому засіданні при відтворенні компакт-диску із відеозаписом із камери відеоспостереження, розташованої по АДРЕСА_3 , відповідно до яких ОСОБА_2 підтвердила, що на даному відеозаписі зображена вона;

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 19 липня 2018 року з фото таблицею до нього, відповідно до яких проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_5 та зафіксована обстановка місця події.

Таким чином суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, поєднане із проникненням у житло, та кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують її особу, те, що вона раніше неодноразово засуджена, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, не заміжня, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Обираючи покарання ОСОБА_2 суд враховує вимоги ст. 50 КК України щодо покарання та його мети, положення ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, що даний злочин відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної, стан її здоров`я, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, та не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

З огляду на наведене вище, суд переконаний, що таке покарання є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Оскільки кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_2 до постановлення вироку Святошинським районним судом м. Києва від 26 лютого 2019 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченій призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Розглядаючи цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 , суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положенням ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

При розгляді цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 судом встановлено, що остання просить суд стягнути з обвинуваченої матеріальну шкоду, завдану внаслідок викрадення телевізора, болгарки, електролобзика, перфоратора, дрелі, сумки та грошових коштів.

Разом з тим, як вже зазначав суд, судовий розгляд здійснюється в межах пред`явленого обвинувачення. Так, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_2 визнана винуватою у викраденні такого майна потерпілої: телевізор марки «ТЛС», болгарка марки «DEXTOHE», електролобзик марки «Арсенал Л-950», перфоратор марки «Зеніт ЗП-1100». При цьому перфоратор марки «Зеніт ЗП-1100» був відшуканий та підлягає поверненню потерпілій.

За таких обставин, з огляду на визнання обвинуваченою позовних вимог в частині стягнення коштів у розмірі вказаної потерпілою вартості викраденого майна, суд вважає доведеним цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 у розмірі вартості викраденого і не повернутого майна загальною сумою 10806 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_8 .

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченої завданої їй моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи глибину завданих їй моральних страждань, зміни, які відбулись у її житті у зв`язку із втратою майна, дійшов висновку, що заявлений потерпілою позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в межах 5 000 гривень.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченої витрат на правову допомогу у розмірі 500 гривень, суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню, оскільки вони повністю доведені і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, у матеріалах кримінального провадження наявні договір, укладений між потерпілою ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_12 , про надання правничої допомоги від 25 лютого 2019 року, а також квитанція про сплату правничої допомоги у розмірі 500 гривень.

Що стосується вимог потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_2 недоотриманої вигоди за всі дні судових засідань, яка складає 2 470 грн., то такі позовні вимоги ОСОБА_8 суд знаходить необґрунтованими, непідтвердженими належними доказами і такими, що не входять до обсягу відшкодування за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути витрати, пов`язані із залученням експерта.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 вираховувати з 20 лютого 2020 року.
Зарахувати ОСОБА_2 у строк відбування покарання, визначене за цим вироком, покарання відбуте частково за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року, а саме перебування під вартою з 22.08.2018.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на відшкодування: майнової шкоди 10806 (десять тисяч вісімсот шість) гривень, моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Речовий доказ - перфоратор марки «Зеніт ЗП-1100», - повернути потерпілій ОСОБА_8 ; диск із копією відеозапису із камери відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 858 гривень, а також на користь ФОП ОСОБА_13 витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 200 гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя