Справа № 202/67/20
Провадження № 1-кп/202/188/2020
УХВАЛА

10 березня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000710 від 04 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710 від 04 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 березня 2020 року включно.

У судовому засіданні прокурор, в порядку ст.331 КПК України, просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не змінилися. Зазначив, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки вже переховувався від органів досудового розслідування. Крім того, обвинувачений, розуміючи, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків, може одноособово або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою. Крім того підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В обґрунтуванні клопотання зазначили, що ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 січня 2020 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 15 березня 2020 року, оскільки існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого ОСОБА_9 , на показах яких ґрунтується обвинувачення, а також з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину за ч.1 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.На даній стадії судового розгляду перестали існувати ризики, якими обумовлювалось застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони базуються виключно на показах сторони обвинувачення та потерпілого, який фактично на даний час мешкає у місті Києві та вже надав свої покази у судовому засіданні. Крім того, під час досудового розслідування та після вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру з боку обвинуваченого жодного впливу на потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не здійснювалося.
В судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заяви про взяття ОСОБА_4 на поруки підтримали та просили взяти останнього на поруки.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу у зв`язку із його необґрунтованістю.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує,змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк,що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою,якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

На виконання вказаних вимог КПК України судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Тому у суду є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, котрі наразі в суді не допитані, теж продовжує існувати, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи. Допит заявлених свідків обвинувачення судом ще не розпочато.

При цьому, ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України в судовому засіданні прокурором доведений не був.

Разом із цим, посилання захисника, що на даний час перестали існувати ризики, якими обумовлювалось застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином не підтверджені.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано його особу, стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, які унеможливлюють його тримання під вартою та тяжкість вчиненого ним злочину, підстави застосування запобіжного заходу та обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України. На даний час, жодна із зазначених обставин не змінилась та ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу повністю не відпали, у зв`язку з чим підстави для зміни запобіжного заходу відсутні. Наявність у обвинуваченого родини, постійного місця проживання та навчання, на переконання суду, не можуть свідчити про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, з врахуванням того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, на думку суду, не забезпечить його належну процесуальну поведінку і виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, обставини, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, за таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст.197 КПК України, на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 08 травня 2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 року до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1