Справа № 646/7627/19
№ провадження 1-кп/646/480/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.20 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої- ОСОБА_7 ,
обвинуваченого- ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 05.06.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого виконавцем робіт в ТОВ «Рать», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2019, приблизно о 19:00, перебуваючи за кермом автомобілю «Ford Ка», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 50 км/год. по вул. Плеханівській зі сторони вул. Молочної в сторону вул. Ганни в м. Харкові, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі перехрестя вул. Плеханівської та пров. Аптекарського, на якому перебувала пішохід ОСОБА_6 та переходила проїжджу частину справа наліво по ходу руху автомобіля, якого водій міг завчасно виявити, своєчасно не зменшив швидкість руху, не зупинив керований автомобіль та не дав дороги пішоходу, чим грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
За наслідком порушення п. 18.1 ПДР України ОСОБА_8 здійснив наїзд автомобілем «Ford Ка» на пішохода ОСОБА_6 на пішохідному переході, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного міжвиросткового перелому великогомілкової кістки зліва без зсуву, перелому зовнішнього виростка великогомілкової кістки, перелому верхньої третини малогомілкової кістки без істотного зсуву.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/412-А/19 від 31.07.2019 вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, та перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 7/1001 СЕ-19 від 23.10.2019 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Ford Ка» ОСОБА_8 є невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 дав наступні показання, з яких вбачається, що він 04.06.2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин рухався зі сторони Московського проспекту в сторону Холодної гори по вул. Плеханівській на автомобіль «Ford Kа» зі швидкістю 40-50 км/год, сонце дуже сильно світило у скло. На перехресті з пров. Аптекарським пропустив чоловіка, почавши рух через деякий час відчув удар і побачив людину на лобовому склі автомобіля. Стверджує, що це відбулося на відстані 10- 15 метрів від пішохідного переходу. Потерпілу на пішохідному переході він не бачив.

Вказує на те, що по прибуттю ОСОБА_6 у лікарню просив брата їй допомогти, а сам залишався на місці ДТП. 05.06.2019 року приїхав до потерпілої в лікарню, всіляко допомагав їй: домовився за окрему палату для потерпілої на весь час перебування у лікарні, за яку сплачував самостійно 350 гривень на добу, заплатив за набір імплантів для остеосинтезу великомилкової кістки- 16 200,00 грн. та сплавив кошти за операцію, купував всі ліки за призначенням лікаря та після виписки з лікарні переводить кошти на картку потерпілої, кожного місяця приблизно 4 000-6 000 грн. Вину визнав, та частково визнав цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Окрім визнання винуватості ОСОБА_8 його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, повністю доведена зібраними по справі доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання відповідно до яких: 04.06.2019 року приблизно 18 годині 50 хвилин вона вийшла з роботи та прямувала до будинку АДРЕСА_2 . Через 10 хвилин почавши переходити дорогу на пішохідному переході, де відсутній світлофор, їй на зустріч прямував чоловік, який вже в цей час закінчував переходити дорогу, зліва їхала машина, яку вона побачила приблизно за 3 метри до себе, намагалась уникнути зіткнення, але не змогла. Пройшла до тями у кареті швидкої допомоги. Вказує, що обвинувачений частково відшкодував матеріальну шкоду, а саме: відшкодував кошти за набір імплантів для остеосинтезу великомилкової кістки, за окрему палату, за операцію та ліки, але після виписки з лікарні вона ще самостійно їх купувала. Не заперечує, що обвинувачений ОСОБА_8 надсилав їй кошти.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 під час судового засідання надав наступні покази, що 04 червня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, він переходив на пішохідному переході дорогу та на зустріч йому рухалась дівчина і коли вже вона була за його спиною він почув звук зіткнення та обернувшись побачив, що вона лежить на відстані 10-15 метрів від пішохідного переходу обличчям до асфальту і поряд був автомобіль « Ford Kа»

Даними висновку експерта № 12-14/412-А/19 відповідно до якого, на підставі судово-медичної експертизи гр-ка ОСОБА_6 , 29 років, враховуючи дані медичної документації, у відповідь на поставлені питання встановлено, що у зв`язку з подією 04.06.19 р. у громадянки ОСОБА_6 мали місце пошкодження:

1.)закритий лінійний міжвиростковий перелом великогомілкової кістки зліва без зсуву, перелом зовнішнього виростка великогомілкової кістки, перелом верхньої третини малогомілкової кістки без істотного зсуву- відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

2.) закрита черепно- мозкова травма в формі струсу головного мозку- відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

3.) садна голови, верхніх і нижніх кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості, яких не відобразились, могли утворитися в умовах дорожньо - транспортної події.

При госпіталізації в КПН «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, результат «Алкотест» у ОСОБА_6 негативний.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.10.2019 року встановлено, що відстань від будинку №31 по вул. Плеханівській до пішохідного переходу складає 29,6 метрів.

За протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фото таблицею до нього, 04 червня 2019 року о 20 год. 40 хв. ст. слідчим поліції за участі двох понятих оглянуто ділянку проїзної частини у м. Харків по вул. Плеханівській, 31. Напрямок проведення огляду від вул. Молочної до вул. Ганни, при ясній, сухій погоді без опадів, при природньому освітленні, при температурі + 29 градусів по Цельсію. Проїзна частина пряма, суха, горизонтальна ділянка з асфальтобетону. Дорожне покриття для двох напрямків, ширина кожного з них по 6,1 метри та розділяючи смуга 0,4 метри. Загальний стан видимості дороги більше 200 метрів та з ввімкненим світлом фар при денному світлі більше 200 метрів, видимість конкретної перешкоди -більше 200 метрів. На проїзній частині автомобіль FORD розташований в правій смузі, передньою частиною до вул. Ганни. Сліди шин та гальмування відсутні. Ділянка дороги обладнана дорожнім знаком «5.35.1» та відповідною дорожньої розміткою типу «зебра», подвійною суцільною лінією, що розділяє зустрічну смугу руху. До проїзної частини з обох боків примикають - бордюрний камінь та тротуар. Оглядом транспортного засобу встановлено, що автомобіль FORD -KA, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який має пошкодження: деформацію лобового скла, подряпини на правому, передньому крилі та капоті, також є сколи фарби давнішнього характеру на передньому бампері та правому крилі та правій двері.

Даними висновку судово- автомеханічної експертизи № 7/1001СЕ-19 встановлено, що згідно свідчень потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 у даній дорожній обстановці водій автомобілю «Ford Ka» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Ford Ka» ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які , з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. У даній дорожній обстановці водій автомобілю «Ford Ka» ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.10.2019 року зі схемою проведеним слідчим слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області у присутності двох понятих зі свідком ОСОБА_10 , з`ясовано, що 04.06.2019 року приблизно о 19 годин 00 хвилин в світлу добу часу по парній стороні вул. Плеханівської, переходив дорогу на непарну сторону вулиці на пішохідному перехресті та коли він дійшов до середини проїжджої частини то подивився направо та побачив, що справа зі сторони провулку Аптекарського в сторону пр. Гагаріна рухається автомобіль «Ford Ka». Назустріч свідкові також по пішохідному переходу проходила дівчина. Коли підходив до тротуару, то трапився наїзд вказаного автомобілю на цю дівчину.

Замірами встановлено, що автомобіль рухався на відстані 3,4 метри від свого правого габариту до правого краю проїжджої частини по ходу свого руху зі швидкістю 50 км/год. Місце наїзду знаходилось на відстані 3,6 метри від правого краю проїжджої частини по ходу руху автомобілю та на відстані 3 метрів від межі розмітки найближчої по ходу руху автомобіля. До наїзду не гальмував, після наїзду змістився вправо. Пішохід рухався перпендикулярно границям проїжджої частини і відстань 3,6 метри була пройдена за 3,6 секунди.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2019 року зі схемою проведеним слідчим слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області у присутності двох понятих з потерпілою ОСОБА_6 в присутності її представника ОСОБА_7 , з`ясовано, що стан дорожнього покриття та погодні умови та видимості відповідає тим, при яких сталася ДТП. Також ОСОБА_6 пояснила, що 04.06.2019 року приблизно о 18 годині 50 хвилин вона вийшла з роботи та направлялася на вул. Плеханівську, рухаючись по непарній стороні. Зупинившись перед пішохідним переходом подивилась наліво та транспортних засобів, які приближалися, не було і вона вийшла на проїзджу частину. На пішохідному переході вже йшов пішохід. По ходу свого руху почула звук автомобілю, який приближався, подивилась наліво і побачила перед собою автомобіль і у той же час відбувся наїзд на неї.

Замірами встановлено, що місце наїзду знаходиться на відстані 4 метрів від правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля і на відстані 3 метрів від найближчої межі розмітки по ходу руху автомобіля. З моменту виходу на проїжджу частину ОСОБА_6 пройшла відстань 4 метри за 4 секунди. До наїзду автомобіль не гальмував. Ширина розмітки пішохідного переходу складає 4 метри. Автомобіль рухався на відстані 3,8 метри від правого габарита до правого краю проїжджої частини.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2019 року зі схемою проведеним слідчим слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області у присутності двох понятих зі свідком ОСОБА_8 з`ясовано, що стан дорожнього покриття та погодні умови та видимості відповідає тим, при яких сталася ДТП. Також пояснив, що 04.06.2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин кермував технічно справним автомобілем «Ford Ka» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Плеханівській зі сторони провулку Аптекарського в бік вул. Ганни. Проїхавши перехрестя побачив, що на пішохідному переході зліва направо по ходу його руху рухається пішохід- мужчина, тому він зупинився перед розміткою пішохідного переходу, а коли пішохід пройшов відновив свій рух, тому як на пішохідному переході не було пішоходів. По ходу свого руху побачив, що розбилося лобове скло, а на капоті чоловіка, зманеврував вправо. Після цього вийшов з автомобіля та побачив, що трапився наїзд на дівчину.

Замірами встановлено, що автомобіль «Ford Ka» рухався зі швидкістю 10 км/год, на відстані 2,35 метри від свого правого габарита до правого краю проїжджої частини по ходу свого руху. Наїзд трапився за межами пішохідного переходу. Місце наїзду і характер руху свідок ОСОБА_8 вказати не може, тому що не бачив. До зіткнення не гальмував.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України порушення дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Згідно частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_11 від 17.01.2020 року, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низька та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має низький рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становити високу небезпеку для суспільства.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньою освітою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштований виконавцем робіт ТОВ «Рать», за місцем роботи характеризується позитивно, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії невеликої тяжкості.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановлює- щире каяття та добровільне відшкодування шкоди завданого збитку.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення особи до скоєного злочину, що вчинений злочин є необережним, обставину, що пом`якшує покарання- щире каяття, добровільне відшкодування шкоди та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думки потерпілої, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місцем роботи, раніше не притягався до кримінальної відповідальності досудової доповіді, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення або обмеження волі, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, необхідно призначити покарання в межах санкцій статті у вигляді штрафу, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Крім того, потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до ОСОБА_8 щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 19 759, 05 грн.
Так, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого №13258 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. Мещанінова» ХМР з 04.06.2019 року по 25.06.2019 року з діагнозом закритий осколковий перелом зовнішнього мищелка лівої великогомілкової кістки з сувом, садни та забій м`яких тканин голови.
Відповідно до cт. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 cт. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «розгляд справ, що виникають при відшкодуванні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, має здійснюватися у точній відповідальності із законом та установлені для цього строки. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
В обґрунтування позовних вимог потерпіла надала фіскальними чеками за виключенням тих, що виготовлені у нечитабельному вигляді.
В той же час, будь-яких направлень чи рецептів лікаря із зазначенням у них вищевказаних медичних препаратів, які містяться у фіскальних чеках, суду надано не було. Слід звернути увагу, що вказані направлення та рецепти також відсутні у надій суду виписці №13258
Відсутність вказаних доказів унеможливлює суд встановити факт придбання вказаних лікарських препаратів потерпілою з метою особистого лікування у зв`язку із шкодою здоров`я, завданою незаконними діями ОСОБА_8 та які є предметом розгляду кримінального провадження № 0000856 від 05.06.2019 року.
Більше того, у суду відсутні підстави для стягнення розміру благодійних внесків до Благодійного Фонду «Меценат» оскільки вони здійснюються на добровільних засадах та не можуть бути віднесені до матеріальної шкоди завданої кримінальним провадженням.
Що стосується витрат у розмірі 375,00 грн., які були сплачені у Фітнес центрі «Олімп», то підстави для їх стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої відсутні, оскільки у ньому відсутні дані щодо особи, якою він був придбаний. Більше того, суду також не було надано відповідного направлення чи рекомендації лікаря потерплій на необхідність відвідування певного фітнес центру з метою усунення наслідків шкоди здоров`ю, заподіяною ДТП.
Крім того, позивачем також не було надано відповідного направлення лікаря на проведення аналізу крові, вартість якого у розмірі 215,00 грн. зазначена у квитанції на аркуші справи 32. Слід звернути увагу, що у вказаній квитанції дата народження замовника аналізу не співпадає з даними про день та місяць народження потерпілої.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, позивачем не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди у зв`язку з чим суд, відмовляє у задоволенні позову в частині за його недоведеності.

Крім того, потерпілою заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн.

Моральну шкоду потерпіла обґрунтовує тим, що така сума допоможе їй найближчий час самостійно займатися своїм здоров`ям, яке значно погіршилось в наслідок дорожньо- транспортної пригоди та не відомо, чи зможе вона повернутися до повноцінного життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначає суд з урахуванням певних обставин, а саме залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, та інше.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи яка її завдавала за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинним зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

В силу п.п. 9.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Відповідно до ч. 2 cт. 1167 ЦK України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає доведеним наявність моральної шкоди завданої потерпілій, оскільки вона зазнала моральних страждань, пройшла тривале лікування та не мала змоги підтримувати спосіб життя, однак розмір моральної шкоди, яку просять стягнути потерпіла з обвинуваченого є завищеним.

Так, судом встановлено наявність причинного зв`язку між дорожньо-транспортною подією, що мала місце 04.06.2019 року та ушкодженнями середньої тяжкості ОСОБА_6 , які заподіяли цілком природні моральні страждання, що негативно вплинули на її фізичний та психічний стан, вимагали додаткових зусиль для організації життя потерпілої.

При цьому, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що моральна шкода заподіяна потерпілій має місце, але її розмір повинен бути істотно зменшений, з урахуванням ступеня вини заподіювача, необережною формою вини обвинуваченого у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій, поведінку обвинуваченого , який брав активну фінансову участь під час проходження лікування потерпілої на стаціонарному лікуванні та кожен місяць впродовж з червня 2019 року по січень 2020 року , здійснював переказ грошових коштів , на загальну суму 24 672, 34 грн., про що свідчать надані обвинуваченим чеки та підтверджено потерпілою в судовому засіданні. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 у сумі 10 000,00 грн.

Отже заявлена позивачем сума на відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн. є необґрунтовано завищеною, а тому, виходячи із вимог розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку, що визначений судом розмір моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. буде достатнім для компенсації завданої потерпілій моральної шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Процесуальні витрати покласти на засудженого.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 ( трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 ( п`ять тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 7/1001СЕ від 23.10.2019 року, у сумі 1884,12 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 19 759, 05 грн. та моральної шкоди в розмірі 400 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн ( десять тисяч)

В іншій частині позову- відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1