06 грудня 2019 року Справа № 760/6099/17
Провадження №11-кп/991/16/19
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду
до ухвали від 06.12.2019 у судовій справі № 760/6099/17
(провадження № 11-кп/991/16/19)
Погоджуючись із закриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05.09.2019 на тій підставі, що після відкриття апеляційного провадження було встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, вважаю, що Суд мав навести також мотиви залишення без задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 про направлення всіх матеріалів кримінального провадження до Солом`янського районного суду міста Києва для подальшого направлення цього провадження із апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду (далі клопотання захисника).
Необхідність окремого мотивування рішення Суду щодо зазначеного вище клопотання пов`язується із тим, що до розгляду апеляційної скарги по суті доводи цього клопотання Суд вирішив врахувати безпосередньо при вирішенні апеляційної скарги по суті.
Враховуючи наведене, ця окрема думка спрямована на відображення правової позиції щодо клопотання захисника.
Вимоги та доводи клопотання захисника
1.05.09.2019 Солом`янський районний суд міста Києва на стадії судового провадження постановив ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209, частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 212, частиною 4 статті 27 частиною 1 статті 366, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 212, частиною першою статті 366 КК, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 191 КК, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК, було передано до Вищого антикорупційного суду для розгляду (далі ухвала чи оскаржувана ухвала).
2.25.09.2019 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_2 через Солом`янський районний суд міста Києва подав апеляційну скаргу, адресовану Київському апеляційному суду, в якій ставить питання про скасування зазначеної вище ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції (далі апеляційна скарга).
3.26.09.2019 супровідним листом Солом`янський районний суд міста Києва вказану апеляційну скаргу разом з додатками направив до Вищого антикорупційного суду.
4.09.10.2019 надійшло клопотання захисника, доводи якого в судовому засіданні на етапі вирішення клопотань до початку розгляду апеляційної скарги по суті Суд вирішив врахувати при вирішенні апеляційної скарги по суті. Таке клопотання мотивовано, зокрема, тим, що свою апеляційну скаргу він адресував не Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду, а Київському апеляційному суду.
5.Враховуючи, що Суд визнав ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05.09.2019 такою, що не підлягає окремому апеляційному оскарженню та закрив провадження за нею, то доводи клопотання захисника фактично не досліджувалися.
Мотиви окремої думки
6.Суд першої інстанції через три дні після закінчення строку апеляційного оскарження судового рішення надсилає отримані апеляційні скарги разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції (частина 1 статті 397 КПК).
7.Суд апеляційної інстанції відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду стосовно, зокрема, судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених КПК до підсудності Вищого антикорупційного суду (пункт 20 частини 1 статті 3 КПК).
8.Таким чином, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду є судом апеляційної інстанції і стосовно судових рішень місцевих загальних судів (у тому числі і судових рішень Солом`янського районного суду міста Києва), ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду, за умови, що ці рішення ухвалені в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених КПК до підсудності Вищого антикорупційного суду.
12.З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури суди апеляційної інстанції (крім Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду) припиняють приймати до розгляду апеляційні скарги (пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК).
13.Таким чином, при направленні Солом`янським районним судом міста Києва апеляційної скарги до Вищого антикорупційного суду було відомо, що:
14.За таких умов Солом`янський районний суд міста Києва правильно не направив апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, а скерував її до Вищого антикорупційного суду.
16.Більше того, КПК передбачає передання провадження до іншого суду лише з підстав та у порядку, які визначені у статті 34 КПК. Інших норм, які б регламентували передачу провадження з одного суду до іншого суду у КПК не міститься. Клопотанням захисника фактично було ініційовано передачу провадження до іншого суду поза порядком, передбаченим статтею 34 КПК, що є додатковим аргументом на користь неможливості задоволення такого клопотання.
18.За таких умов Київський апеляційний суд буде вимушений на підставі абзацу 8 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК передати провадження за апеляційною скаргою до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому КПК порядку.
19.Таким чином, задоволення клопотання захисника спричинило б лише те, що апеляційна скарга в такому ж вигляді і з таким же складом матеріалів надійшла б до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
20.У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2009 у справі Sutyazhnik v. Russia (заява № 8269/02) Європейський суд зокрема, дійшов висновку, що не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване тільки з метою виправлення істотної помилки. Під правовим пуризмом, виходячи із практики Європейського суду з прав людини, слід розуміти невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок. Тобто мова фактично йде про недопустимість надмірного та необґрунтованого формалізму.
21.Із врахуванням наведеного вище, для клопотання захисника характерний правовий пуризм, адже цим клопотанням фактично ставилося питання про скасування рішення Солом`янського районного суду міста Києва про передачу на підставі статті 397 КПК апеляційної скарги до Вищого антикорупційного суду, яке у кінцевому рахунку призвело б до надходження цієї ж апеляційної скарги до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, але пізніше, після дотримання формальних процедур (при тому, що необхідність їх дотримання спростована викладеними вище аргументами).
На підставі викладеного вважаю, що клопотання захисника про направлення його апеляційної скарги для розгляду до Київського апеляційного суду, якому він її адресував первісно, або ж її повернення до Солом`янського районного суду міста Києва правильно було залишено без задоволення, проте зазначені вище мотиви слід було відобразити в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06.12.2019 у судовій справі № 760/6099/17.
Суддя ОСОБА_1