Єдиний унікальний номер 341/550/20
Номер провадження 1-кс/341/120/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
слідчої ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши клопотання, погоджене з прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 25 березня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштин, Івано-Франківської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Галицького ВП Тисменицького ВП Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернулась з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного проживання такого: с. Березівка, Рогатинський р-н., Івано-Франківська обл.
Своє клопотання слідча обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у тяжкого злочину, раніше судимий. У разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявні обґрунтовані підстави вважати, що застосування щодо нього такого виду запобіжного заходу як домашній арешт забезпечить його належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просила суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 .
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, вивчивши надані суду клопотання з доданими до нього додатками, матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення умисного корисливого злочину, востаннє 07 березня 2017 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, звільнившись 16 січня 2018 року з місць позбавлення волі на підставі статті 82 КК України із заміною не відбутої частини покарання на громадські роботі на строк 240 годин та будучи знятим з обліку 05 травня 2018 року по відбуттю строку покарання, належних висновків ля себе не зробив, на шлях виправлення не став і у період непогашеної судимості вчинив нові умисні злочини.
Так, у першій декаді грудня 2019 року близько 20 години, проживаючи в одному житловому будинку зі своїм племінником ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повідомив останньому, що у АДРЕСА_2 знаходиться господарство ОСОБА_9 , у якому ніхто не проживає та запропонував ОСОБА_8 поїхати з ним до вказаного господарства та вчинити звідти крадіжку чужого майна.
ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_7 , після чого взяв наявний у його користуванні легковий автомобіль марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , та власний автомобільний причеп марки АМС-500 «Старконь», реєстраційний номер НОМЕР_2 і разом з ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у с. Дем`янів Галицького району.
Прибувши цього ж вечора до вказаного населеного пункту, зазначені вище особи залишили легковий автомобіль з причепом неподалік господарства ОСОБА_9 і, діючи у групі осіб та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, пішли до вказаного господарства. Там вони підійшли до належного ОСОБА_11 дерев`яного сараю, який знаходився біля огорожі вказаного господарства, за його межами і у якому знаходились заготовлені господарем та порізані на метрову довжину стовбури дерев твердих порід, а саме: ясена, граба і дуба.
При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконались, що поблизу нікого немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, після чого через незачинені вхідні двері удвох незаконно проникли всередину вказаного сараю де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів таємно викрали 2 кубічні метри вказаних вище дров твердих порід вартістю 420 гривень за 1 кубічний метр, які завантажили на привезений з собою причіп і втекли з місця вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядились викраденими дровами на власний розсуд, продавши їх місцевій жительці ОСОБА_12 за 800 гривень, у результаті чого своїми спільними умисними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 840 гривень.
Через декілька днів після вчинення вказаного вище злочину, розтративши виручені від продажу викрадених дров грошові кошти, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили удруге поїхати до господарства ОСОБА_9 , яке знаходиться у АДРЕСА_2 , та знову вчинити звідти крадіжку чужого майна.
Цього ж дня близько 21 години ОСОБА_8 взяв наявний у його користуванні згаданий вище легковий автомобіль марки ВАЗ-2101 з власним автомобільним причепом марки АМС-500 «Старконь» і разом з ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у с. Дем`янів Галицького району.
Прибувши цього ж вечора до вказаного населеного пункту, зазначені вище особи залишили легковий автомобіль з причепом неподалік господарства ОСОБА_9 і, діючи у групі осіб та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, пішли до вказаного господарства та через відчинену хвіртку безперешкодно зайшли на його територію.
Там ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що поблизу нікого немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, підійшли до приміщення іншого сараю, який знаходився на території господарства ОСОБА_9 і вхідні двері якого на той час були зачинені на навісний замок. При цьому ОСОБА_7 за допомогою невстановленого слідством підручного предмету зірвав з вхідних дверей навісний замок, після чого вони обоє незаконно проникли всередину вказаного сараю де діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали 2 кубічні метри порізаних на метрову довжину стовбурів дерев твердих порід вартістю 420 гривень за 1 кубічний метр, які завантажили на привезений з собою причіп і втекли з місця вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядились викраденими дровами на власний розсуд, знову продавши їх місцевій жительці ОСОБА_12 за 800 гривень, у результаті чого своїми спільними умисними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 840 гривень.
Наприкінці грудня 2019 року після розтрати виручених від продажу викрадених дров грошових коштів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вирішили у черговий раз поїхати до господарства ОСОБА_9 , яке знаходиться у АДРЕСА_2 , та знову вчинити звідти крадіжку чужого майна.
Цього ж дня близько 20 години ОСОБА_8 взяв з дому наявний у його користуванні саморобний мотоцикл з коляскою, складений з мотоциклів марки К-750 та МТ і з почепленим на нього реєстраційним номером НОМЕР_3 , і разом з ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у с. Дем`янів Галицького району.
Прибувши цього ж вечора до вказаного населеного пункту, зазначені вище особи залишили мотоцикл неподалік господарства ОСОБА_9 і, діючи у групі осіб та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, пішли до вказаного господарства. Там вони обоє через відчинену хвіртку безперешкодно зайшли на територію господарства ОСОБА_11 та підійшли до стайні, яка розташована під одним дахом з літною кухнею та стодолою і вхідні двері якої на той час були зачинені на навісний замок.
При цьому ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, переконавшись, що поблизу нікого немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого слідством підручного предмету зірвав з вхідних дверей навісний замок і разом з ОСОБА_8 незаконно проник всередину вказаної стайні, де почали шукати якесь майно, яке б можна було викрасти.
Під час огляду вказаного приміщення вони виявили чотири залізничні рейки марки Р-50, довжиною по 2 метри кожна, вагою 1 погонного метра 51,67 кг та вартістю, як брухт чорного металу, по 3 грн. за 1 кг, які виконували роль балок перекриття, і вирішили вчинити їх крадіжку.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за допомогою невстановленого слідством предмету зірвали з місць кріплень вказані залізничні рейки і по черзі поносили їх, тобто таємно викрали, до мотоцикла та завантажили у коляску.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, у пошуках іншого майна, яке б можна було викрасти з вказаного господарства, підійшли до житлового будинку ОСОБА_9 , вхідні двері якого були зачинені на врізний замок і у якому на той час ніхто не проживав.
Оглянувши ззовні житловий будинок, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виявили розбиту шибку у вікні, що знаходиться справа від входу в помешкання і, скориставшись цим, вони обоє з ОСОБА_8 незаконно проникли через вікно всередину вказаного житла та почали шукати там якесь майно, яке б можна було викрасти.
Не виявивши ніякого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів виколупали зі стіни і таємно викрали 6 метрів алюмінієвої електричної проводки загальною вагою 0,5 кг та вартістю, як брухт кольорових металів, по 18 грн. за 1 кг, яку також завантажили у коляску мотоцикла і втекли з місця вчинення кримінального правопорушення. У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, здавши його, як металобрухт, різним фізичним особам.
Всього, у вказаний день ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 викрали з господарства ОСОБА_9 8 погонних метрів залізничної рейки марки Р-50, вагою 1 погонного метра 51,67 кг та вартістю, як брухт чорного металу, по 3 грн. за 1 кг та 6 метрів алюмінієвої електричної проводки, загальною вагою 0,5 кг та вартістю, як брухт кольорових металів, по 18 грн. за 1 кг, у результаті чого своїми спільними умисними діями заподіяли потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1249 гривень 08 копійок.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у інше приміщення та житло.
З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2020 року ОСОБА_7 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
У відповідності до положень частини 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий судця, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_7 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, письмовими показаннями потерпілого, свідків. Усі обставини визнав і сам ОСОБА_7 . А тому слідчий довів, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините інкриміноване правопорушення.
В той же час на цій стадії правильність кваліфікації діяння та доведеність вини у скоєному слідчим суддею не перевіряється.
Згідно положень статті 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно частини 2 статті 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Наявні правові підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Однак, ні слідчою ні підозрюваним ОСОБА_7 не надано, а судом не здобуто належних доказів на підтвердження факту законності проживання ОСОБА_7 в с. Березівка, Рогатинський р-н., Івано-Франківська обл. В клопотанні не конкретизовано житло (вулиця, номер будинку) в якому ОСОБА_7 має право проживати і дотримуватись запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 підозрюється слідчими органами у вчиненні злочину, який відповідно до частини 5 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Враховуючи характеристики ОСОБА_7 , який раніше судимий застосування запобіжного заходу є необхідним.
При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 на даному етапі слідства обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у інше приміщення та житло, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строквід трьох до шести років позбавлення волі. А тому враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується із доводами слідства, що є підстави вважати,підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених статтею 177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, реальні можливості реалізації ухвали, приймаючи рішення в межах клопотання прихожу до переконання, про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків:
1) прибувати до слідчого у даному провадженні, прокурора, судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із Галицького та Рогатинського районів Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватись від спілкування з усіма свідками з приводу обставин кримінального провадження;
4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, адреси реєстрації та місця роботи.
На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 181, 182, 183, 193-194, 196-197, 199. 369-372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої задоволити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштин, Івано-Франківської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого у даному провадженні, прокурора, судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із Галицького та Рогатинського районів Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватись від спілкування з усіма свідками з приводу обставин кримінального провадження;
4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, адреси реєстрації та місця роботи.
Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 24 квітня 2020 року о 12.30 по 23 червня 2020 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського алеляційного суду на протязі 5 днів.
Повний текст ухвали складено та проголошено 24 квітня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1