Справа № 947/3706/20
Провадження № 1-кс/947/1738/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001056 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001056 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України.

В період часу з 09.04.2014 по 11.04.2014 приблизно о 23 годині, невстановлена особа, таємно проникла до будинку АДРЕСА_1 , звідки заволоділи автомобілем марки "Хюндай Гетц" д/н НОМЕР_1 , чорнового кольору, що належить ОСОБА_5 .

Крім того, в період з 09.04.2014 по 11.04.2014, невстановлена особа, таємно, навмисно з корисних намірів проникла до будинку АДРЕСА_1 звідки викрала майно ОСОБА_6

19.02.2020 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки "Хюндай Гетц" д/н НОМЕР_1 , так як вказане майно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, а саме вказаний автомобіль є об`єктом кримінально протиправних дій, зберігає на собі інформацію що має важливе доказове значення, містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином на вищезазначене майно виникла необхідність накласти арешт, підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було об`єктом кримінально протиправних дійта набуте кримінально протиправним шляхом, зберігає на собі інформацію що має важливе доказове значення, містить відомості які можуть бути використані як докази факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з тим що особа, причетна до вчинення вказаного злочину, обізнана про те що за викладеними фактами здійснюється досудове розслідування та розуміючи важливість збереження стану вилученого майна для досудового розслідування може спотворити, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, перетворення, відчуження.

В судове засідання слідчий не з`явилась надавши до суду заяву про розгляд клопотання в її відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, при дослідженні матеріалів, наданих з клопотання, було встановлено, що слідчим не доведено мети накладення арешту майна, передбаченою ч.2 ст.170 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що автомобіль марки «Хюндай Гетц» д/н НОМЕР_1 , чорнового кольору, що належить ОСОБА_5 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням представника цієї особи було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001056 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1