Провадження № 1-кс/638/1242/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.07.2019 року по кримінальному провадженню №0002734 від 16.07.2018 року за ч.1 ст.154 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій, зокрема, просить скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.07.2019 року про відмову у задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №0002734, внесеного до ЄРДР 16.07.2018 року за ч.1 ст.154 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.07.2019 року у її клопотанні від 03.06.2019 року про проведення слідчих дій та долучення до матеріалів справи по кримінальному провадженню було частково відмовлено, про стало їй відомо лише 23.04.2020 року в судовому засіданні під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Вважає зазначену постанову такою, що суперечить діючому законодавству та підлягає скасуванню. Зазначає, що постанова прийнята у односторонньому порядку.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився.
Представник Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Неявка, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу, заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, а також оглянувши матеріали кримінального провадження №0002734, дійшов наступного.
Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч.1 ч.3 ст.110 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002734 від 16.07.2018 року за ч.1 ст.154 КК України.

03.06.2019 року ОСОБА_3 до слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області було подано клопотання про проведення слідчих дій, в якому просить допитати в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , охоронця школи ОСОБА_11 ; провести одночасний допит між нею та ОСОБА_12 , провести одночасний допит між нею та допитаними свідками; провести одночасний допит з її участю між свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ; провести слідчий експеримент на місці вчинення кримінального злочину; долучити до матеріалів кримінального провадження копію медичної карти СМП від 22.03.2018 року та копію фотокартки ОСОБА_12 з сайту знайомств; надати роз`яснення з приводу того, що розуміється під фразою «попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.154 КК України»; надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Постановою слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.07.2019 року частково відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання, до матеріалів кримінального провадження долучено копію медичної картки №993 та фото ОСОБА_12 , в іншій частині клопотання відмовлено.

Слідчим в оскаржуваній постанові зазначено, що заявлені ОСОБА_3 особи не перебували на місці події 22.03.2018 року, а тому не можуть володіти відомостями, що підлягають доказуванню. Крім того, 03.07.2019 року директор ХЗОШ №131 ОСОБА_12 звернувся із заявою до СВ Шевченківського ВП про відмову від участі у проведенні слідчих дій у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_3 та пояснив, що знаходиться з останньою у неприязних стосунках, на підставі чого відмовлено в задоволенні клопотання в частині допиту свідків та проведення інших слідчих дій, зазначених у клопотанні.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 3 ст.93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим вже допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Також клопотання ОСОБА_3 від 03.06.2019 року не містить ідентифікуючих ознак особи, яку просить заявник допитати в якості свідка охоронця ОСОБА_11 , що унеможливлює вирішити слідчим питання про його допит. Тому в частині відмови у задоволенні клопотання про допит у якості свідків зазначених вище осіб постанова слідчим прийнята обгрунтовано.
Крім того, у відповідності до ч.9 ст.224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.
Враховуючи, що свідки, допитані слідчим, не перебували на місці події 22.03.2018 року, та в їх показах не містяться протиріччя з приводу обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, підстави для їх одночасного допиту відсутні.

Також 03.07.2019 року директор ХЗОШ №131 ОСОБА_12 звернувся до СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про відмову від участі у проведенні слідчих дій у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_3 та пояснив, що знаходиться з останньою у неприязних стосунках. Вказана обставина унеможливлює проведення одночасного допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , а також проведення слідчого експерименту за їхньою участю.

Разом із цим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не були допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Із положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Відповідно до ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Згідно ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст.307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що в оскаржуваній постанові слідчим немотивовано відмовлено у допиті свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
В даному випадку для забезпечення ефективності досудового розслідування та виконання вимог ст.9 КПК України, виникає необхідність проведення допиту у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч.5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України).
Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.07.2019 року по кримінальному провадженню №0002734 від 16.07.2018 року за ч.1 ст.154 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.07.2019 року по кримінальному провадженню №0002734 від 16.07.2018 року за ч.1 ст.154 КК України в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 07.05.2020 о 16.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1