Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/350/18
Провадження № 1-кп/935/40/20
ВИРОК
Іменем України

28 січня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000701 від 14.12.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Черняхів Житомирської області, українця, громадянина України, непрацюючого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05.10.2016 Володар-Волинським районним судом за ст.289 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 04.12.2017 Черняхівським районним судом за ч.2 ст.ст.309,311,185, 70 КК України до 4 років 2 місяця позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області змінено вирок в частині призначеного покарання на 3 роки 2 місяця позбавлення волі.

-25.05.2018 Червоноармійським районним судом за ст.185 ч.2 , ч.4 ст.70КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст.185КК України,

за участю сторін кримінального провадження прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Марафет», що розташований по вул. Русанівській, 4 в м. Радомишль Житомирській області, помітив, що на підвіконні в правому куті приміщення магазину знаходиться без нагляду мобільний телефон марки «Lenovo K50», тоді ж ОСОБА_4 вирішив таємно викрасти даний мобільний телефон з метою отримання вигоди.

Так, того ж дня, близько 10-30 години, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Марафет», що розташований по вул. Русанівській, 4 в м. Радомишль Житомирській області, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії непомітні для інших, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo K50» вартістю 850 гривень, з яким покинув приміщення магазину та, в подальшому, розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 850 гривень.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у висунутому обвинуваченні не визнав , заперечував викрадання телефону потерпілої і своє перебування 14.12.2017 в м.Радомишль Житомирської області.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що14.12.2017 працювала продавцем у магазині`Марафет» в м.Радомишль Житомирської області. В той час користувалась мобільним телефоном марки «Lenovo », який в той день близько 10:30 поклала заряджати. Під час зарядження телефону до магазину заходило лише дві людини. З обвинуваченим раніше не знайома, але його запам`ятала по рисам обличчя і окулярам, інших покупців в той день і час не було. Претензій не має і при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що в кінці грудня 2017 разом зі співмешканцем приїхали до м.Житомира, де на «Житньому ринку» придбали мобільний телефон бувший у використанні за 800 грн., який в подальшому був вилучений працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що в кінці 2017 працював неофіційно в магазині на «Житньому ринку» м.Житомира, який займався купівлею, ремонтом і продажем мобільних телефонів . В грудні 2017 придав мобільний телефон марки «Леново» з битим склом за 200- 300 грн., який в подальшому продав незнайомій жінці. З обвинуваченим не знайомий, як виглядала особа у якій куплила вказаний телефон не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу.

Крім того, судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

- витяг з ЄРДР кримінального провадження №0000701 від 14.12.2017, згідно якого 14.12.2017 близько 10:30 в приміщенні магазину «Марафет», по вул. Русанівській, 4 в м. Радомишль Житомирській області, невідома особа таємно викрала мобільний телефон «Lenovo К50 », спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду,

- рапорт СРПП Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП В Житомирській області про отримання заяви 14.12.2017, яку зареєстровано ЄО за №4861 про крадіжку мобільного телефону в магазині «Марафет» у продавця ОСОБА_9

- протокол огляду місця події від 14.12.2017, згідно якого оглянуто територію автостанції, яка розташована в м. Радомишль по вул. Русанівській, 4 та будівлю магазину «Марафет», який розміщений поблизу вказаної автостанції, зафіксовано місце розташування телефону ОСОБА_9 до крадіжки у вказаному магазині.

- протокол огляду місця події від 15.12.2017 згідно якого оглянуто CD R диск на якому наявний відеозапис де зафіксовано особу, яка здійснила крадіжку телефону потерпілої.

- висновок товарознавчої експертизи від 31.01.2018 згідно якого вартість викраденого мобільного телефону становить 850 грн.

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.02.2018 згідно якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_12 , як особу, яка зображена на відеозаписі з приміщення магазину «Марафет».

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.02.2018 згідно якого ОСОБА_4 показав, яким чином здійснив крадіжку телефону потерпілої та місце його знаходження в магазині Марафет».

- протоколом огляду від 19.01.2018 згідно якого у ОСОБА_10 було оглянуто та вилучено мобільний телефон марки «Lenovo»

- висновок досудової доповіді Коростишівського районного сектору з питань пробації щодо обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_13 не працює, немає стабільних засобів для існування, йомовірно не має мотивації до позитивних змін, має дуже високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, дуже високий рівень небезпеки для суспільства, не вважає можливим виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк.

У відповідності до вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Крім того, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Отже, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків.
Показання потерпілої та свідків суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють дійсні обставини справи.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд розцінює як обрану ним позицію захисту з метою уникнення від відповідальності і покарання за вчинений злочин.

Показання потерпілої суд вважає цілком логічними, переконливими та послідовними. Аналізуючи показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що в окремих деталях відтворюють обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому діяння, суд вважає їх правдивими й такими, що узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами.
Оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, суд виходить з того, що відповідно п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011, при оцінці доказів, як правило, суд, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Отже, в обґрунтування вироку, суд покладає показання потерпілої ОСОБА_9 , допитаних свідків, оскільки вони достатньо переконливі, чіткі, узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим, зокрема, як практикою ЄСПЛ, зокрема, п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України», так і нормам національного законодавства.
Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає доведеною поза розумним сумнівом його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні виду та міри покарання , суд враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_4 раніше судимий, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, не працює, вину не визнав, інвалідом не являється, стан здоров`я обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання , судом не встановлено.

Обставина , яка обтяжує покарання є рецидив злочину .
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей Кримінального Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання,необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів,а згідно ч.2 ст.50 КК України,покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений .

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати відсутні .

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100КПК України

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У ХВ А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 5 місяців .

На підставі ст.70 ч.4 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків частково приєдати невідбуту частину покарання за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.05.2018 та остаточно призначити йому покарання у виді 3(трьох) років 7 місяців позбавлення волі.

Вирок Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016 відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання 07.05.2018.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo К 50 » -залишити власнику.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1