Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/969/19
Провадження № 1-кп/673/114/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та на підставі письмової заяви потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 20.04.2019 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гнівань, Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19.04.2019, ОСОБА_4 , знаючи, що на території ДП «Деражнянський плодоконсервний завод», який розташований по вул. Миру, 126 в м. Деражня Деражнянського району Хмельницької області, на якому він сам працює охоронцем, біля будівлі виробничого цеху, що по АДРЕСА_2 , який належить ФОП « ОСОБА_6 », знаходиться металобрухт чорних металів та капронові бочки, вирішив викрасти вказане майно.

Того ж дня, близько 20 год., ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території ДП «Деражнянський плодоконсервний завод», що по вул. Миру, 126, м. Деражня, Деражнянського району Хмельницької області, попросив ОСОБА_7 , якому про протиправність його дій нічого відомо не було, перевести належним йому автомобілем марки «Mersedes-Benz», моделі «VITO», д.н.з. НОМЕР_1 з вищевказаної території нібито його власні речі, на що той погодився.

У подальшому, 20.04.2019, в період часу з 03 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля виробничого цеху ФОП « ОСОБА_6 » по АДРЕСА_2 , виявив зі східної сторони стіни вказаного виробничого цеху належне потерпілій майно, а саме:

- брухт чорного металу, зокрема: 10 відрізків стальної труби діаметром 2 см, загальною вагою 22,57 кг; 22 відрізки стальної труби діаметром 2,7 см загальною вагою 72,106 кг; 21 відрізок стальної труби діаметром 3,5 см, загальною вагою 92,81 кг; 4 відрізки стальної труби діаметром 5 см; загальною вагою 20,115 кг, 4 відрізки стальної труби діаметром 6 см; загальною вагою 21,55 кг, 5 сталевих конструкцій діаметрами 2 см, 2,7 см, 3,5 см, загальною вагою 24,592 кг, 1 відрізок стальної труби розміром 6х3 см, а всього 67 відрізків металобрухту, загальною вагою 257,98 кг, вартістю 5 грн. за 1 кг металобрухту, загальною вартістю 1289, 90 грн.;
- дві капронові бочки циліндричної форми із синтетичного полімерного матеріалу білого кольору діаметром 45 см, вистою 80 см, вартістю 100 грн., за одну бочку, загальною вартістю 200 грн., всього разом загальною вартістю 1489,90 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення та наживи, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, спільно із ОСОБА_7 , який не усвідомлював протиправності його дій, завантажив вказане майно у автомобіль останнього марки «Mersedes-Benz», моделі «VITO», д.н.з. НОМЕР_1 , та намагався вивезти його з вказаної території і таким чином його таємно викрасти, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений ОСОБА_8 та зупинений на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 , за вказаних вище обставин, намагався таємно викрасти металобрухт чорних металів загальною вагою 257,98 кг., вартістю 1289,9 грн. та дві капронові бочки вартістю 200 грн., всього загальною вартістю 1489, 90 грн., що належать ОСОБА_5 , чим міг спричинити майнову шкоду потерпілому на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання, що у квітні поточного року знаючи, що на території ДП «Деражнянський плодоконсервний завод», що по вул. Миру, у м. Деражня, на якому він працював у той час охоронником, біля виробничого цеху помітив металобрухт чорних металів та капронові бочки та вирішив їх викрасти. Тоді ж, він попросив свого знайомого ОСОБА_7 , якому про протиправність його дій нічого не було відомо перевести належним йому автомобілем із вищевказаної території нібито його власні речі, на що останній погодився. У подальшому, він умисно, таємно завантажив металобрухт та капронові бочки, згідно переліку зазначеного у обвинувальному акті у автомобіль і намагався вивезти його із вищевказаної території, але свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений ОСОБА_8 . ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, просить суд його суворо не карати, оскільки зрозумів свою помилку.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.

Сторони погодились на скорочений порядок дослідження доказів та визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються. Правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не виявлено, а також роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З врахуванням зазначеного вище, під час розгляду даної кримінальної справи, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та при відсутності заперечень учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочині суд визнає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідом не являється, стан його здоров`я в цілому нормальний, по місцю фактичного проживання характеризується позитивно, депутатом місцевих рад також не являється, раніше не судимий, одружений, пенсіонер.

Згідно досудової доповіді від 21.11.2019 року органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки обвинуваченої для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється також як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки, як для суспільства, так і окремих осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При цьому, суд також бере до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, судові витрати відсутні, цивільний позов потерпілою не заявлявся, у справі наявні речові докази, долю яких належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити реальне покарання у виді штрафу, ближче до нижчої межі санкції інкримінованої статті Особливої частини КК України, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст.ст. 65-67 КК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати відсутні, заходи процесуального примусу щодо обвинуваченого не обиралися.
Долю речових доказів, вказаних в постанові слідчого від 20.04.2019 року вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України передавши потерпілій ОСОБА_5 , як власнику.

Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Хмельницької області через Деражнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1