Справа № 202/4404/17
УХВАЛА

31 березня 2020 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання про застосовування примусових заходів виховного характеру до особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 10.02.2017 року, у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у місті Дніпро, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 , захисника-адвоката - ОСОБА_6 , законного представника особи відносно якої направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_7 , особи відносно якої направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2017 року близько 00 години 00 хвилин, особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , знаходячись разом з неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поблизу будинку №108-К по вул. Калиновій у м. Дніпро, де на трубах теплотраси випадково побачили раніше невідомих їм безхатченків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які спали на матрацах. В цей момент неповнолітній ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю наблизився до потерпілого ОСОБА_10 та діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, розуміючи злочинний характер своїх дій, порушуючи громадський порядок та існуючі у суспільстві загально визнані правила поведінки і моральності стягнув матрац, на якому спав потерпілий ОСОБА_10 , внаслідок чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_8 діючи з особливою зухвалістю почав своїми ногами наносити численні удари по голові безхатченка.
Після цього, ОСОБА_9 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , приєднались до незаконних дій неповнолітнього ОСОБА_8 та діючи спільно, умисно, почали наносити численні удари ногами, а в подальшому й підібраним з землі камінням в область голови потерпілого ОСОБА_10 .
ОСОБА_9 спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , а також особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , продовжуючи свої незаконні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, наблизились до потерпілого ОСОБА_11 та розуміючи злочинний характер своїх дій, стягнули матрац, на якому спав потерпілий ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на землю, після чого всі троє, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, діючи з особливою зухвалістю умисно стали наносити останньому своїми ногами та підібраним з землі камінням численні удари по різним анатомічним ділянкам тулуба та кінцівках потерпілого.
Факт скоєння особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб підтверджується показами ОСОБА_3 , яка повідомила суду, що свою вину визнає у повному обсязі, щиро покаялась та пояснила, що 10 лютого 2017 року у вечірній час зустрілась зі своїми знайомими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та у подальшому вони разом розпивали алкогольні напої, після вживання яких, вона, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли до труб теплотраси, які знаходились поблизу будинку №108-К по вул. Калиновій у м. Дніпро, де в той час, на трубах теплотраси спали безхатченки. Далі, вони стягнули з труб матрац, а потім скинули чоловіка, який на ньому спав і почали його бити. Так, вона вдарила декілька разів першого безхатченка та один раз другого, надалі ніяких ударів останнім вона не спричиняла. Після цього, ОСОБА_9 почав кидати каміння в цих людей, а ОСОБА_8 взяв цеглину і почав нею бити по голові чоловіка, разів 5-6, доки останній не почав подавати хріпи, та у подальшому, вона пішла додому, що сталося далі, їй не відомо. Також ОСОБА_3 пояснила суду, що на теперішній час, вона проживає разом з батьком, братом ОСОБА_7 і його сім`єю, намагається вступити до професійно технічного закладу, з метою отримання професії, із лютого 2017 року ( часу вчинення хуліганських дій) її поведінка була бездоганна, щиро засуджує свої дії по відношенню до потерпілих та запевняє, що не буде у подальшому вчиняти будь які правопорушення.
Законний представник особи відносно якої направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 , суду повідомив, що є братом неповнолітньої ОСОБА_3 , станом на теперішній остання мешкає разом з ним, його сім`єю та їх батьком. Запевнив суд, що може здійснювати вплив на неповнолітню ОСОБА_3 та контролювати поведінку останньої.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила суду, що до 2017 року вона не спілкувалась на протязі півтори року зі своїм рідним братом ОСОБА_11 , про його загибель у лютому 2017 році, їй стало відомо лише у квітні 2017 року, після його поховання.
Винність ОСОБА_3 у скоєнні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, також підтверджується письмовими доказами, які були безпосередньо досліджені судом, а саме: протоколом огляду місця події від 10 лютого 2017 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості за адресою вул. Калинова 108-к у м. Дніпро; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 лютого 2017 року; журналом судового засідання від 27 лютого 2017 року з фіксацією допиту потерпілого ОСОБА_10 слідчим суддею, під час досудового розслідування, здійсненому в порядку ст. 225 КПК України.
Відповідно до статті 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Кримінальній відповідальності за ч.2 ст.296 КК України підлягають особи, які на момент скоєння вказаного злочину досягли 14 років.
На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння 10 лютого 2017 року ОСОБА_3 виповнилося 13 років, тобто відповідно до ст.22 КК України, остання не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.
При визначенні виду примусового заходу виховного характеру, суд враховує думку прокурора, який у судовому засіданні просив застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітньої ОСОБА_3 під нагляд законному представнику - її брату ОСОБА_7 , думку захисника і законного представника, які стверджували суду, що законний представник неповнолітньої ОСОБА_7 , має усі можливості здійснення впливу виховного характеру на неповнолітню ОСОБА_3 , а також дані про особу ОСОБА_3 , яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, її позитивну характеристику з місця мешкання, ставлення до вчиненого у вигляді щирого каяття та осуду своїх дій, вважає необхідним застосувати примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд законному представнику особи яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 97 КК України, ст.ст. 500, 501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд законному представнику ОСОБА_7 , до досягнення нею повноліття.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1