Справа № 598/511/20
провадження № 1-кп/598/186/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000094 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кам`янка Житомирського району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

за ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

16 березня 2020 року приблизно о 16 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку, що належить ОСОБА_6 та розташований по АДРЕСА_1 , діючи із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, штовхнула ОСОБА_6 руками, внаслідок чого остання впала на підлогу, після чого схопила потерпілу руками за комір пальто та утримуючи її за рахунок фізичної сили своїх рук, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрала у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4500 грн., які знаходились у зовнішній кишені пальто останньої, спричинивши своїми діями потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

До розгляду справи по суті, а саме, 23 березня 2020 року, між обвинуваченим та прокурором в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід їй призначити за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченій.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачений ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпіла дала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 березня 2020 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000094.

Визнати винувато. ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України, призначивши їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речові докази по справі, а саме грошові одиниці в кількості 9 купюр номіналом по 500 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 повернути останній, як власниці.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1