провадження 1-кп/243/745/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 .

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

особи, яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6

законного представника особи,

яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7

законного представника особи,

яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, що внесене до ЄРДР за № 0000769 від 23.04.2019 року, стосовно малолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, учня 6-В класу ЗОШ №11 м. Слов`янська, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Малолітній ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, 22.04.2019 року приблизно о 17 годин 45 хвилин знаходився на вул. Гагаріна, біля будинку № 1 у м. Слов`янську Донецької області, де побачив потерпілого ОСОБА_4 .

Знаходячись на вул. Гагаріна, біля будинку № 1 у м. Слов`янську Донецької області, між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у малолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 , малолітній ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, тримаючи розкладний ніж у правій руці, наніс ним 1 тичковий удар в праву бокову поверхню живота неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 .

В результаті умисних противоправних дій малолітній ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність спричинив малолітньому ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження, а саме: колото-різану рану на правій бічній поверхні черевної стінки непроникаючу у черевну порожнину, що утворилась від однієї дії предмету, що мав колючо-ріжучі властивості, та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючи для свого загоєння термін понад 6-ти але не більше 21 -го дня.

Вчинення суспільно небезпечного діяння малолітнього ОСОБА_6 підтверджується протоколом огляду місця події від 23.04.2019 року, відповідно до якого оглянуто відкриту ділянку місцевості біля Локомотивного депо м. Слов`янська по вул. Гагаріна, 1 у м. Слов`янську Донецької області, де було оглянуто та вилучено складний ніж, який добровільно надав ОСОБА_10 відповідно до заяви та який було ним отримано після бійки його друга ОСОБА_4 з невідомими особами та фототаблицями до протоколу.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 23.04.2019 року, складний ніж червоного та чорного кольору визначено речовим доказом та передано на зберігання до камери схову Слов`янського ВП відповідно до квитанції №795 від 23.04.2019 року.

У відповідність до висновку експерта №187 від 03.05.2019 року, що призначений та проведений на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 24.04.2019 року, вбачається, що виявлена у ОСОБА_4 при судово-медичній експертизі колото-різана рана на правій бічній поверхні черевної стінки непроникаюча у черевну порожнину, утворилась від однієї дії предмету, що мав колючо-ріжучі властивості, можливо в зазначеній термін і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння термін понад 6-ти але не більше 21 -го дня.

Згідно до протоколів слідчих експериментів від 10.06.2019 року та 18.06.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , останні розповіли та наглядно продемонстрували про обставини скоєного відносно ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння та фототаблицями до протоколів.

У відповідність до висновку експерта №241 від 21.06.2019 року, що призначена та проведена на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 13.06.2019 року, можливо виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 при обставинах на які він вказує під час проведення слідчих експериментів. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень свідчить про те що для їх утворення достатньо одні дії предмету, що мав колючо-ріжучі властивості.

Згідно до висновку експерта №252 від 27.06.2019 року, що призначений та проведений на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 25.06.2019 року, можливо виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 при обставинах на які свідок ОСОБА_11 вказує під час проведення слідчого експерименту.

Відповідно до протоколів пред`явлення особі для впізнання за фотознімками від 18.06.2019 року, 24.06.2019 року та 25.06.2019 року, за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_4 , останні впізнали на фото хлопця, ким виявився ОСОБА_14 , який 22.04.2019 року по АДРЕСА_2 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 та довідками до протоколів.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що малолітній ОСОБА_6 своїми умисними діями скоїв суспільно-небезпечне діяння що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, а саме заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кримінальна відповідальність за яке настає за ч.2 ст. 125 КК України, проте повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на момент скоєння кримінального правопорушення не досяг віку кримінальної відповідальності, тобто не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 свою провину визнав у повному обсязі та показав суду, що дійсно скоїв суспільно-небезпечне діяння у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме 22.04.2019 року приблизно о 18 годині знаходячись біля будинку № 1 по вул. Гагаріна м. Слов`янську завдав один тичковий удар складним ножем в праву поверхню живота ОСОБА_4 . У скоєному щиро кається.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру, у виді передачі під нагляд законного представника ОСОБА_7 .

Потерпілий неповнолітній ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування щодо малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував проти застосування щодо малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник малолітньої особи ОСОБА_6 ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти застосування щодо малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник малолітнього, представник служби у справах дітей Слов`янської міської ради ОСОБА_8 , у судовому засіданні не заперечувала проти застосування щодо малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_6 , який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, його законних представників, захисника, потерпілого та його законного представника, враховуючи думку прокурора, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 згідно ст. 22 КК України, не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В свою чергу, стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані до неповнолітнього.

У даному випадку суд, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до малолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як передача малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.

Відповідно до ч.1 ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_6 на підставі ст.498 КПК України та ст. 97 КК України необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями ч.2 ст.105 КК України.

При визначенні виду примусових заходів виховного характеру суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, особу малолітнього ОСОБА_6 , умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітньої.

Так, малолітній ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, відповідно до шкільної характеристики має середній загальний та початковий розвиток, навчальним матеріалом оволодіває на початковому та середньому рівні, потребує постійної підтримки дорослих та вчителів, стосунки з однокласниками добрі, правил поведінки дотримується, на зауваження реагує адекватно, охайний і доглянутий, мати виявляє зацікавленість у навчанні сина та підтримує зв`язок з класним керівником.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

При ухваленні рішення, крім наведених відомостей про особу малолітнього, суд також враховує його ставлення до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, умови його життя та виховання. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 23.05.2019 року, останній мешкає з матір`ю, сестрою та братами, має власне спальне місце, білизну, місце для навчання, книжки для навчання, одяг за сезоном.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на обліку у лікаря психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу що вчинила суспільно-небезпечне діяння, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_6 заходи виховного характеру в виді передачі малолітнього ОСОБА_6 під нагляд законного представника ОСОБА_7 , строком на 1 рік.

Питання про речові докази вирішити на підставі КПК України.

Судові витрати за провадженням відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 500-501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього ОСОБА_6 під нагляд законного представника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік.

Речовий доказ, а саме складний ніж червоного та чорного кольору який передано на зберігання до камери схову Слов`янського ВП відповідно до квитанції №795 від 23.04.2019 року, після набрання ухвалою законної сили знищити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1