ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/133/20 Справа № 182/2999/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 12 січня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м. Нікополі Дніпропетровської області заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, за наступних обставин.
ОСОБА_7 11 січня 2019 року приблизно о 20:00 год, розпиваючи разом з потерпілим ОСОБА_9 спиртні напої поблизу кафе «24» по вул. Електрометалургів в м. Нікополі Дніпропетровської області, в ході бесіди попросив у ОСОБА_10 його мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що останній погодився та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий відволікся, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефон марки «ZTE» моделі «Blade V8» та утримуючи мобільний телефон при собі втік, чим спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_10 у сумі 4568 грн. 87 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та пом`якшити призначене покарання.
Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, а суд дав більше. Вказує, що допомагав на досудовому розслідуванні, щиро кається, відшкодував потерпілому завдані збитки та у останнього відсутні до нього претензії, є інвалідом 3 групи, має поганий стан здоров`я, за місцем мешкання характеризується позитивно. Звертає увагу, що відбув значну частину строку покарання за вироком від 05 жовтня 2017 року та судом необгрунтовано застосовано положення ст. 71 КК України при призначенні покарання. Вважає, що у зв`язку з відсутністю у потерпілого до нього претензій суд мав закрити провадження у зв`язку з примиренням сторін.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Доводи обвинуваченого про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставинами, що помякшують покарання, сприяння органам досудового розгслідування у вставноленні істини по справі, те, що він є особою з інвалідністю 3 групи, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав рецидив злочину.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, вчинення якого не потягло настання тяжких наслідків як для потерпілого, так і сторонніх осіб, а також те, що ОСОБА_7 за постійним місцем проживання характеризується задовільно, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він допомагав на досудовому розслідуванні, щиро кається, є інвалідом 3 групи, має поганий стан здоров`я, за місцем мешкання характеризується позитивно, мають місце, проте вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Посилання обвинуваченого на те, що він відшкодував шкоду та потерпілим до нього не заявлено цивільного позову, не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до пояснень потерпілого телефон йому було повернуто співробітниками поліції.
Також з огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_7 раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Так, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року його було засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком тривалістю 2 роки. ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, за яке він засуджений, вчинив під час іспитового строку, у зв`язку з тим суд правильно призначив обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є безпідставними.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі останнього, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4