У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого ТУДБР у м. Львові про закриття кримінального провадження від 15 травня 2020 року, посилаючись на те, що слідчим неправомірно закрите кримінальне провадження, оскільки він особисто приховав факт кримінального правопорушення, неповно з`ясував усі питання і обставини справи, і в матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які матеріали, що свідчить про намір слідчого завершити досудове розслідування, а тому вважає, що постанова винесена незаконно і підлягає скасуванню.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, чіткий перелік яких визначено даною статтею. Скарги ж на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, а можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 341-316 КПК України.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 223-558/0/4-13 від 05.04.2013).

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013). Зазначені висновки викладено і в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 04.06.2010, відповідно до якого місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. N 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

За матеріалами скарги ОСОБА_2 вбачається, що останній подав таку без дотримання правил підсудності, встановлених ст. 218 КПК України, оскільки із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 звертався до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові, що не відноситься до територіальної підсудності Підволочиського районного суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Відтак, скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України з одночасним роз`ясненням права звернення з такою до районного суду м. Львова у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 369-372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н ОВ И В :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого територіальне управління Державного бюро розслідувань у м. Львові повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя - підпис

згідно з оригіналом:

Слідчий суддя ОСОБА_1