Справа № 182/8417/19
Провадження № 1-кп/0182/450/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2019 № 0002944 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Піщанка, Піщанського р-ну Вінницької області, громадянки України, яка не має реєстрації, проживає у АДРЕСА_1 , не працює, не заміжня, без освіти, на утриманні має матір ОСОБА_4 , 1934 року народження, раніше судима:
- 06.07.2017 Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 роки позбавлення волі. Звільнена 29.03.2019 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 14.11.2019 приблизно о 08.15 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла до домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_7 . Далі, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 відчинивши хвіртку, зайшла на подвір`я вказаного домоволодіння та, підійшовши до розташованого там же житлового будинку, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, через незачинені двері проникла до будинку та пройшла до кімнати, звідки з сумки, яка висіла на бильці стільця, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрала гаманець зі шкірозамінника, який матеріальної цінності не представляє, у якому були грошові кошти у сумі 3 850 грн., які належать ОСОБА_7 , завдавши останній матеріального збитку на вказану суму.
З місця скоєння злочину ОСОБА_3 пішла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю і показала суду, що потерпілу вона раніше бачила, однак з нею знайома не була. У листопаді 2019 р., оскільки вони з матір`ю не могли проживати за адресою, де проживали внаслідок конфлікту, вона ходила вулицями та шукала житло, яке може орендувати. Йшла по вулиці Кальсіна, яка розташована неподалік, відчинила хвіртку та зайшла на подвір`я будинку потерпілої. Постукала у двері, їй ніхто не відповів, але двері були відчинені. Вона зайшла до будинку, почала звати господарів. Їй ніхто не відповів. Тоді вона зайшла у кімнату і побачила, що на бильці стільця висить сумка, а в ній гаманець. Забрала гаманець і пішла. Через деякий час її наздогнали чоловік і жінка, які запитали, чи брала вона гаманець, Вона відразу зізналася, попросила у цих людей вибачення, пояснила, що це вчинила, так як їй з матір`ю нема на що жити, ще раз вибачилася та повернула гаманець. Вони їй пробачили, але пояснили, що вже викликали співробітників поліції. Вона проживає з матір`ю, 1934 р. народження, яка самостійно не пересувається та потребує постійної сторонньої допомоги. Два роки назад матері зробили операцію, яка була не успішною, після чого мати не ходить. Її навіть помістили до будинку-інтернату, бо вона перебувала у місцях позбавлення волі. Однак, відразу після того, як звільнилася, вона забрала матір та доглядає за нею. Їм допомагають соціальні служби, дали коляску, памперси. У скоєному кається. Просить не позбавляти її волі, бо немає кому доглядати її хвору та стару матір. Вона має намір працевлаштуватися на птахофабрику, де їй можуть допомогти з житлом.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов заявляти не бажає.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 , на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002944:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.11.2019 потерпілої ОСОБА_7 , у якому вона вказує, що 14.11.2019 в період часу з 08.10 год. до 08.20 год. невідома особа шляхом вільного доступу, через незачинені двері проникла до будинку АДРЕСА_2 , звідки викрала належний їй гаманець з грошовими коштами у сумі 3 850 грн. (а.п. 8);
- заявою ОСОБА_7 , про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду будинку АДРЕСА_2 . (а.п. 9);
- протоколом огляду місця події від 14.11.2019 території домоволодіння та приміщення будинку АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду зафіксовано місцезнаходження викрадених речей. Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 10-16);
- заявою ОСОБА_3 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення гаманця синього кольору та грошових коштів у сумі 3 850 грн. (а.п. 17);
- протоколом огляду від 14.11.2019 добровільно наданого ОСОБА_3 гаманця зі шкірозамінника синього кольору. Спереду, ззовні, знизу є наліпка золотистого кольору у вигляді гілочки з листочками, під нею напис «Rosebiro Classic». Гаманець закривається на кнопку. Всередині три основні відділи та два відділи для монет закривається на металеву защіпку. У гаманці знаходяться грошові купюри, а саме: 16 купюр по 200 грн.; 1 купюра 500 грн.; 1 купюра 100 грн.; 1 купюра 50 грн. Загальною сумою 3 850 грн. Також, на боковій стінці в середині є фото-іконка. Гаманець з грошовими коштами вилучено. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. (а.п. 18-20);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2019, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як жінку, яка 14.11.2019 була у належному їй будинку та викрала належний їй гаманець з грошовими коштами. Упізнає її за рисами обличчя, розрізом очей, вуст, контуром носа, овалом обличчя. (а.п. 26-28).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким вона обвинувачується.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.). Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 3 ст. 185 КК України).
Також суд враховує обставини справи; особу винної, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих, умисних злочинів (а.п. 60). Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 64). Не працює, не заміжня. На утриманні має матір похилого віку ОСОБА_4 , 1934 року народження, яка згідно висновку ЛЕК, потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування (а.п. 63). Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 61-62).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Повернення потерпілій викраденого пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції, потерпілої.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій - щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої, перебування на утриманні у обвинуваченої матері похилого віку, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо неї ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 та п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі:
-гаманець синього кольору у якому знаходяться грошові кошти у сумі 3 850 грн. купюрами: 16 купюр по 200 грн.; 1 купюра 500 грн.; 1 купюра 100 грн.; 1 купюра 50 грн., передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п 2) ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази по справі:
-гаманець синього кольору у якому знаходяться грошові кошти у сумі 3 850 грн. купюрами: 16 купюр по 200 грн.; 1 купюра 500 грн.; 1 купюра 100 грн.; 1 купюра 50 грн., передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати корпію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1