В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2020 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0003868 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Токовське Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, учасника бойових дій, військовозобов`язаного, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
02.02.1995 року вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області за ч.1 ст.106 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку в дохід держави;
22.03.1996 року вироком Хмельницького обласного суду за ч.1 ст.79, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 14.08.1997 року на підставі ст.5 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;
02.03.1998 року вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області за ч.2, 3 ст.140, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі. Звільнився 16.09.2004 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 2 місяці 15 днів;
20.05.2009 року вироком Дарницького районного суду м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
01.06.2010 року вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений умовно достроково 11.04.2017 року, невідбута частина покарання 8 місяців 1 день,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
14.05.2019, приблизно о 16-30 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав конфлікт з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, у ОСОБА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останній.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , почав наносити удари кулаками правої та лівої рук, а також ногами в обличчя та тулуб потерпілої, області розташування життєво важливих органів.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть.

Згідно висновку експерта від 13.08.2019 у ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження:

- травма органів черевної порожнини (крововилив у м`яких тканинах передньої черевної стінки, множинні розриви великого сальника, брижі товстого кишечника та підшлункової залози з крововиливами у черевну порожнину (1100 мл);

- травма грудної клітки (переломи 4-го ребра праворуч по передній пахвовій лінії, перелом 5-7 ребер праворуч по середній пахвовій ліній, 9 і 10 ребер праворуч лопаткової лінії з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливи у грудну порожнину (200 мл));

- внутрішньочеревна травма (поширені крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя з ділянками осадження шкіри та рваними ранами в області повік праворуч та вушних раковин, забійні рани слизової губ, множинні синці та садна в області кінцівок та тулуба, вогнищеві крововиливи в стовбурових відділах головного мозку);

- ішемічна дистрофія нейроцитів, недокрів`я органів з реактивним лейкоцитозом в селезінці і печінці, нефронекроз та шунтування кровотока в нирках, ознаки початкових проявів респіраторного дистрес-синдрому.

Смерть ОСОБА_8 спричинили поєднані внутрішньочерепна травма голови та травма органів черевної порожнини, проявами яких стали забій головного мозку та розриви органів черевної порожнини з масивною внутрішньою кровотечею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_8 була його цивільною дружиною, вони проживали вдвох у квартирі останньої протягом останніх двох років, періодично разом вживали алкоголь, але потерпіла частіше, навіть лікувалася від алкогольної залежності. Між ними часто виникали сварки на ґрунті зловживань алкоголем потерпілою. В день подій вони прокинулися вранці та пішли до банку, щоб зняти кошти, які його мати перерахувала на платіжну картку потерпілої для того, щоб він оплатив свій проїзд до матері. Знявши кошти в сумі 396 гривень, вони зайшли в аптеку та придбали ліки для потерпілої, у якої болів зуб. Потім посиділи в парку, випили пива, напередодні ввечері також вживали алкоголь. Повернувшись додому, він залишився у квартирі, а потерпіла знову пішла до аптеки за знеболюючим та за продуктами. Повернулася додому вона п`яна, в руках тримала усього 2 гривні. Також, коли вона зняла шапку, він побачив садни на її голові та кров на обличчі. У них виник конфлікт у зв`язку з її станом та тим, що вона витратила кошти на алкоголь. Почалася перепалка, штовханина. Щоб її заспокоїти він наніс потерпілій один удар по обличчю долонею, потім ще один сильніший удар кулаком по обличчю. Потерпіла впала, вдарилася об табуретку, яка стояла поряд, і перевернулася. Він вийшов на балкон покурити, а коли через деякий час повернувся, побачив, що вона не проявляє ознак життя і зрозумів, що потерпіла померла. Також він побачив, що ніжка від табуретки зламана. Він одразу сам подзвонив до поліції та родичам ОСОБА_9 і вжив ще горілку. Після приїзду поліції усе розповів та показав на слідчому експерименті. З 2017 року він перебуває на обліку у психіатра з діагнозом «поствійськовий синдром», вважає, що це і спонукало його вчинити такі дії, про які він шкодує та розкаюється у вчиненому. Звідки у потерпілої переломи ребер, він не розуміє, але допускає, що міг нанести їй удари і в область тулуба. Просить суд врахувати його щире каяття та поведінку потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 , яка є матір`ю померлої ОСОБА_8 , суду показала, що обвинувачений ОСОБА_3 був співмешканцем її доньки, вони проживали разом у квартирі ОСОБА_9 . Зі слів доньки, стосунки у них були гарні, донька була в цілому задоволена. Але вона помічала іноді тілесні ушкодження у доньки, та в свою чергу пояснювала, що «впала», «необережно вдарилася» та інше. З обвинуваченим і донькою вона спілкувалася під час рідких зустрічей на свята, востаннє бачила ОСОБА_9 за тиждень до смерті. ОСОБА_9 працювала перукарем, а обвинувачений не працював. В день трагічних подій вона знаходилася на роботі, їй зателефонував обвинувачений і повідомив, що ОСОБА_9 прийшла додому п`яна, впала, вдарилася і померла. Вона сказала йому терміново викликати поліцію і швидку, після чого через 20 хвилин вже була на місці. Слідчі вже проводили слідчі дії, обвинувачений був затриманий. Вона просить суд покарати обвинуваченого суворо та задовольнити її цивільний позов, стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду на поховання і моральну шкоду, завдану їй в результаті непоправної втрати.

Допитаний судом свідок обвинувачення ОСОБА_10 суду показав, що він проживає по сусідству з обвинуваченим та ОСОБА_8 , але близько з ними не спілкувався. В день подій, приблизно о 10-00 годині, він почув шум у під`їзді, відчинив двері і побачив, як обвинувачений, який знаходився у стані сп`яніння, стукає у двері своєї квартири та вимагає, щоб ОСОБА_9 відчинила двері. Він зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_3 сів на сходинки і чекав. Цього ж дня, приблизно о 14.30-15.00 він вийшов з дому, щоб їхати на похорон, і зустрів на вході у під`їзд ОСОБА_9 , вона була у стані алкогольного сп`яніння, тому він допоміг їй відчинити вхідні двері у під`їзд. Будь-яких видимих пошкоджень на її обличчі, в тому числі крові, він не бачив. Коли повернувся ввечері додому, побачив, що працівники поліції з камерою проводять слідчі дії за участю обвинуваченого, і дізнався, що ОСОБА_9 померла.

Свідок ОСОБА_11 , допитана судом за клопотанням сторони захисту, суду показала, що близько шести років підтримує дружні стосунки з обвинуваченим ОСОБА_3 і його мамою, була знайома і з його співмешканкою померлою ОСОБА_12 . Їй відомо, що стосунки між ними були не дуже гарні, тому що ОСОБА_9 зловживала спиртним, влаштовувала скандали. Обвинувачений також вживав алкоголь, але менше. В той день мама обвинуваченого повідомила їй по телефону, що здійснила переказ коштів на картку для білета ОСОБА_3 , щоб той міг до неї приїхати. Потім їй зателефонував обвинувачений і повідомив, що ОСОБА_9 померла.

Також, з досліджених судом, у порядку ст.358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, в їх системному зв`язку, судовим слідством встановлено, що обставини регламентовані ст.91 вказаного Кодексу, є дійсними та доведеними у повні мірі.

Так, з дослідженого судом висновку експертного дослідження №021-1126-2019 вбачається, що були виявлені такі ушкодження трупа ОСОБА_8 :

- травма органів черевної порожнини (крововилив в м`яких тканинах передньої черевної стінки, множинні розриви великого сальника, брижі товстого кишечника та підшлункової залози з крововиливом у черевну порожнину (1100 мл),
- травма грудної клітини (переломи 4-го ребра праворуч по передній пахвовій лінії, перелом 5-7 ребер праворуч по середній пахвовій лінії, 9 і 10 ребер праворуч лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливом у грудну порожнину (200 мл)),
- внутрішньочерепна травма (поширені крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя з ділянками осадження шкіри та рваними ранами в області повік праворуч та вушних раковин, забійні рани слизової губ, множинні синці та садна в області кінцівок та тулуба, вогнищеві крововиливи в стовбурових відділах головного мозку),
- iшемічна дистрофія нейроцитів, недокрів`я органів з реактивним лейкоцитозом в селезінці і печінці, нефронекроз та шунтування кровотока в нирках, ознаки початкових проявів респіраторного дистрес-синдрому.
Смерть ОСОБА_8 спричинила поєднані внутрішньочерепна травма голови та травма органів черевної порожнини, проявами яких стали забій головного мозку та розриви органів черевної порожнини з масивною внутрішньою кровотечею.
Виявлені при дослідженні трупа ушкодження є наслідками неодноразової травматичної дії тупих предметів в область голови, кінцівок та тулуба ОСОБА_8 , виникли за її життя, знаходяться у причинному зв`язку з настанням ї смерті.
Ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми та травми органів черевної порожнини за ознакою небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, травма грудної клітини середньої тяжкості, ушкодження в області кінцівок легких тілесних ушкоджень.
В крові трупа ОСОБА_8 знайдений етиловий спирт у концентрації 2,61 проміле. Зазначена концентрація етилового спирту вказує на те, що перед настанням смерті гр. ОСОБА_8 могла перебувати в стані сильного алкогольного сп`яніння (том 2 а.с. 108).

З дослідженого в судовому засіданні висновку експертного дослідження №051-985-2019 вбачається, що в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа гр. ОСОБА_8 , 1970 р.н., знайдено етиловий спирт в концентрації 2,61 проміле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (том 2 а.с. 109).

З висновку експертного дослідження №061-957-2019 підтверджено діагноз ОСОБА_8 , що крововиливи в м`яких тканинах правої скроневої ділянки, грудної клітини з області перелому ребер та в шкірі передньої черевної стінки, в зоні розриву підшлункової залози та в жировій і сполучній тканині між підшлунковою залозою та стінкою дванадцятипалої кишки - з початковими ознаками лейкоцитарної реакції паравазально. Дрібновогнищеві крововиливи в тканині стовбура з мікророзривами волокон провідників та відшарування епендими без клітинної реакції; ішемічна дистрофія нейроцитів. Переважне недокрів`я судин внутрішніх органів з рeактивним лейкоцитозом в селезінці та печінці. Ознаки некронефроза та шунтування кровоточу в нирці. Деякі морфологічні ознаки початку респіраторного дистресс-синдрому в легенях. Ознаки ендокринної недостатності на фоні світлоклітинної аденоми в наднирнику. Паравазальний, дрібновогнищевий замісний кардіосклероз з вогнищами ішемічної дистрофії та контрактурних змін міокарда. Неповний септальний цироз печінки, дрібнокрапельна вогнищева жирова дистрофія гепатоцитів. Фіброміома матки (том 2 а.с. 112).

Згідно дослідженого висновку експертного дослідження №082-443-2019 при визначенні групової належності в крові трупа ОСОБА_8 , 1970 р.н. виявлений антиген В (том 2 а.с. 111-112).

З висновку експерта №022-111-1126-2019 вбачається, що виявлені такі ушкодження трупа ОСОБА_8 :

- травма органів черевної порожнини (крововилив в м`яких тканинах передньої черевної стінки, множинні розриви великого сальника, брижі товстого кишечника та підшлункової залози з крововиливом у черевну порожнину (1100 мл),
- травма грудної клітини (переломи 4-го ребра праворуч по передній пахвовій лінії, перелом 5-7 ребер праворуч по середній пахвовій лінії, 9 і 10 ребер праворуч лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливом у грудну порожнину (200 мл)),
- внутрішньочерепна травма (поширені крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя з ділянками осадження шкіри та рваними ранами в області повік праворуч та вушних раковин, забійні рани слизової губ, множинні синці та садна в області кінцівок та тулуба, вогнищеві крововиливи в стовбурових відділах головного мозку),
- iшемічна дистрофія нейроцитів, недокрів`я органів з реактивним лейкоцитозом в селезінці і печінці, нефронекроз та шунтування кровотока в нирках, ознаки початкових проявів респіраторного дистрес-синдрому.
Смерть ОСОБА_8 спричинила поєднані внутрішньочерепна травма голови та травма органів черевної порожнини, проявами яких стали забій головного мозку та розриви органів черевної порожнини з масивною внутрішньою кровотечею.
Смерть ОСОБА_8 настала приблизно за 16-18 годин до моменту дослідження її трупа, що почалось 15.05.2019 р. о 9-20 год.
Виявлені при дослідженні трупа ушкодження є наслідками неодноразової травматичної дії тупих предметів в область голови, кінцівок та тулуба ОСОБА_8 , виникли за її життя, знаходяться у причинному зв`язку з настанням її смерті. Індивідуальні властивості поверхні травмуючих предметів в ушкодженнях не відобразились, що не виключає можливості їх утворення вказаними у запитанні експерту предметами (руками і ногами). Можливість утворення ушкоджень внаслідок «падіння з висоти власного зросту» виключається.
Ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках могли утворитись при спробах прикриття ОСОБА_8 ділянок тіла руками від дії тупих предметів.
Давність утворення ушкоджень відповідає вказаному часу -14.05.2019 р. близько 16 годині 30 хвилин.
Ступінь розвитку клітинної реакції в ділянках ушкоджень вказує на те, що ушкодження виникли майже одночасно, в короткий проміжок часу.
Від моменту отримання ушкоджень до настання смерті ОСОБА_8 пройшов проміжок часу біля 30-40 хвилин. Протягом вказаного часу ОСОБА_8 могла вчиняти будь-які активні дії, встановлення об`єму яких не є можливим.
Ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми та травми органів черевної порожнини за ознакою небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, травма грудної клітини ушкоджень середньої тяжкості, ушкодження в області кінцівок - легких тілесних ушкоджень.
В крові трупа ОСОБА_8 знайдений етиловий спирт у концентрації 2,61 проміле. Зазначена концентрація етилового спирту вказує на те, що перед настанням смерті гр. ОСОБА_8 могла перебувати в стані сильного алкогольного сп`яніння(том 2 а.с. 113-115).

З висновку експерта №081-155-2019 вбачається:

1. При визначенні групової належності в крові трупа потерпілої ОСОБА_8 , 1970 р.н., виявлений антиген В.
2. На наданих на експертизу гігієнічній паличці зі змивом з килима з правої сторони від трупа (об.№1), на гігієнічній паличці зі змивом зі стіни зліва від трупа (об.№2), на чотирьох косметичних ватних дисках (об.№№6-9), на фрагменті тканини (по Ухвалі суду - виріз з полотна на дивані) (об.№10), на грошовій купюрі номіналом 1 (одна) гривня, серійний номер: УР 2926044 (об.№№11,12), на піджаку (об.№19), на джинсових штанах (об.№№21-31), на шкарпетці «I» (об.32-34), на парі кросівок (об.№№37-46) та на кепці (об.№№47-50) вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген В, що не виключає можливості її походження від потерпілої ОСОБА_8 (том 2 а.с. 116-127).

З висновку експерта №091-150-2019 вбачається:

1. Згідно «Висновку експертного дослідження» №082-443-2019 від 23.05.2018 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, в крові потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. В крові ОСОБА_8 виявлений супутній антиген Н ізосерологічної системи АВО.
Кров підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0 з
ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген Н.
2. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту (об.1,2) та змивів (об.3,4) з рук потерпілої ОСОБА_8 знайдені кров та в об.1,3,4 клітини багатошарового плаского епітелію людини, в тому числі букального епітелію (об.3,4) і шкіри (об.1). Кров в об.2 належить особі жіночої генетичної статі, клітини тканин людини в об.2 не знайдені. Статеву належність крові та клітин в об.1,3,4 встановити не вдалось через малу кількість ядер, придатних для аналізу. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_8 (антигени В,Н). Походження крові в об.2 від підозрюваного ОСОБА_13 (антиген Н) виключається, в інших об`єктах можливе при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі. Походження клітин від ОСОБА_3 в об.1 виключається, в об.3,4 можливе наряду з ОСОБА_8 (том 2 а.с. 128-133).

З висновку експерта №091-151-2019 вбачається:

1.Згідно «Висновку експерта» №091-150-2019 від 26.07.2019 року експертизи об`єктів
дослідження, проведеної у відділенні судово-медичної цитологiї судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи:
«...в крові потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО.
Кров підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0 з
ізогемаглютинінами анти-A i анти-В ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген Н.».
2.При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту (об.1,2) та змивів (об.3,4) з рук підозрюваного ОСОБА_13 кров в об.1-4 та клітини тканин людини в об.1,2 не знайдені. В об.3.4 виявлені клітини букального епітелію особи чоловічої, в об.3 і жіночої генетичної статі, при визначенні групової належності яких в об.3 виявлені антигени В,Н, в об.4 антиген Н ізосерологічної системи АВО.
Отже, походження клітин букального епітелію можливе:
- в об.3 від підозрюваного ОСОБА_13 наряду з потерпілою ОСОБА_8 ;
- в об.4 від підозрюваного ОСОБА_3 і виключаються від потерпілої ОСОБА_8 (том 2 а.с. 134-139).

З висновку експерта №17-1/980, 10-1182 вбачається:

1. На поверхні наданих на дослідження предметів, слідів папілярних
узорів не виявлено.
2. Вирішити питання: «Якщо так, то чи придатні вони для ідентифікації по ним особи?» не виявилося можливим, у зв`язку з тим, що на поверхні наданих на дослідження предметів, слідів папілярних узорів не виявлено.
3. Вирішити питання: «Якщо так, то чи належать вони громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?» не виявилося можливим, у зв`язку з тим, що на поверхні наданих на дослідження предметів, слідів папілярних узорів не виявлено.
4. На наданому на дослідження стільці, а саме:
- на зовнішній поверхні сидіння (об`єкти №№ 1, 15), зворотній поверхні сидіння (об`єкт № 3), ніжці (об`єкти №№ 8-13) виявлено клітини з ядрами та кров людини;
- на зовнішній поверхні сидіння (об`єкт № 14) стільця виявлено поодинокі
клітини, слідів крові не виявлено;
- на поверхні сидіння (об`єкт № 2) та на ніжці (об`єкти №№ 4-7) крові та
клітин з ядрами не виявлено.
5. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами виявлених на зовнішній поверхні сидіння (об`єкт № 1), зворотній стороні сидіння (об`єкт № 3), ніжці (об`єкти №№ 8-13) та зовнішньої поверхні сидіння (об`єкт № 15) стільця (таблиця 1.1 додаток 1).
Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами
виявлених на зовнішній поверхні сидіння (об`єкт № 1), зворотній стороні сидіння (об`єкт № 3), ніжці (об`єкти №№ 8-12) стільця збігаються між собою та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі.
Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами на
стороні ІV ніжки (об`єкт № 13) та на зовнішній поверхні сидіння (об`єкт № 15) стільця збігаються між собою, є змішані та містять генетичні ознаки невстановленої особи жіночої генетичної статі, встановлених в об`єктах №№ 1,3,8-12 та невстановленої особи чоловічої генетичної статі.
Встановити генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин на зовнішній поверхні сидінні (об`єкт №14) стільця не вбачається за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в даному об`єкті, якого недостатньої для проведення ідентифікаційного аналізу (том 2 а.с. 143-156).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 111 від 04.09.2019 року слідує, що при судово-психіатричній експертизі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено наступне:

1. У період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_3 підозрюється (14.05.2019р.) він виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F10.2), за своїм психічним станом у зазначений період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно з наданою для експертизи медичною документацією, психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності описуються у ОСОБА_3 з січня 2017р.
2. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_3 підозрюється (14.05.2019р.), він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
3. Питання щодо «осудності» ОСОБА_13 під час вчинення злочину, який йому інкримінується, не відноситься до компетенції судової психолого-психіатричнoї експертизи.
5. У теперішній час ОСОБА_14 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F10.2).
Згідно з наданою для експертизи медичною документацією, психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності описуються у ОСОБА_13 з січня 2017р.
За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
9. У теперішній час ОСОБА_14 не виявляє клінічних ознак наркоманії, а виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F10.2).
10. У теперішній час ОСОБА_14 не потребує проведення протинаркоманічного лікування, а потребує проведення протиалкогольного лікування, протипоказань для проведення якого у нього в теперішній час не виявлено.
11. У теперішній час ОСОБА_3 не виявляє клінічних ознак наркоманії, а виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (згідно з МКХ-10, шифр F10.2).
4. У період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_3 на даний час підозрюється, він не знаходився у стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку.
6. До психологічних особливостей ОСОБА_15 відносяться: достатній рівномірний темп психічних процесів, збереженість пізнавальної діяльності (уваги, пам`яті, мислення), достатній рівень інтелектуального розвитку; у сфері особистості: стенічність, активність поведінки, екстравертованість, вибіркова комунікабельність, демонстративність (намагання подобатись, бути у центрі уваги), впевненість у собі, позитивне самосприйняття, яскравість та рухливість емоційних проявів, запальність у конфліктах, недостатня критичність до проблеми вживання алкогольних напоїв.
7. У ОСОБА_13 не спостерігається індивідуально-психічних особливостей, які виходять за межі норми (рівень інтелектуального розвитку відповідає нормі, акцентуацій особистісних рис не спостерігається).
8. У ОСОБА_13 не виявляється індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на його поведінку під час правопорушення, в скоєнні якого він на даний час підозрюється (том 2 а.с. 163-173).

При цьому, наявні у провадженні ухвали слідчого судді про призначення експертиз свідчать про те, що останні були призначені у відповідності до Кримінального процесуального кодексу України.

Дані, регламентовані ст.91 КПК України, встановлені також і з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №521/11693/16-к, а саме: судом встановлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст.84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як-то:

- рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_16 , з якого вбачається, що 14 травня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження громадянці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило смерть останньої. Вказаний рапорт було зареєстровано у Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві за № 32570 від 14 травня 2019 року (том 2 а.с.1);

- протокол огляду місця події, проведеного 14.05.2019 року, в період часу з 18-00 до 20-00 години, слідчим Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було оглянуто вищевказану квартиру на п`ятому поверсі, де знаходилось тіло жінки зі слідами плям бурого кольору на обличчі, розламаний стілець та інші речі з плямами бурого кольору, та сходову клітку під`їзду, де між другим і третім поверхом на стіні сліди бурого кольору. В ході огляду виявлені та вилучені документи, мобільний телефон, речі та ватні змиви з речей та тіла потерпілої (том 2 а.с.3-5);

- протокол огляду місця події (трупа), проведеного 14.05.2019 року, в період часу з 17-20 до 18-05 години, слідчим Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_17 в присутності двох понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 , та план-схему розташування тілесних ушкоджень на трупі, ілюстративну таблицю до нього, в ході якого було оглянуто труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с.6-26);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.05.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_3 14.05.2019 року о 23-20 годині було затримано у приміщенні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у місті Києві у каб.302. (час фактичного затримання 18-40 година 14.05.2019 року) (том 2 а.с.174-175);

- протокол проведення слідчого експеременту, проведеного 14.05.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням технічних засобів фіксації за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та додаток до нього відеозапис, який міститься на СД-диску (том 2 а.с.50-54, 196).

Крім того, у судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 (том 2 а.с.64-102, 180-195).

Гарантією виконання органом досудового розслідування вимог ст.9 КПК України є використання всіх джерел доказування, збирання та закріплення кожного доказу у суворій відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону. Порушення вимог закону при отриманні доказу виключає використання останнього, оскільки відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, і встановив правильність збору стороною обвинувачення та закріплення кожного з них.

При цьому суд враховує і той факт, що ніхто з учасників судового провадження не заявив клопотань про виключення будь-яких доказів з даного провадження по тим чи іншим мотивам, визнання їх недопустимими.

В судовому засіданні не було встановлено протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілої відносно обвинуваченого, які б могли викликати у ОСОБА_3 стан сильного душевного хвилювання.

В стані необхідної чи уявної оборони обвинувачений не перебував і від потерпілої не захищався, оскільки з боку потерпілої не було ніякого суспільно небезпечного посягання, яке б вимагало негайного відвернення чи припинення з боку обвинуваченого.

Враховуючи обставини справи, спосіб, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, поведінка та дії ОСОБА_3 після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , свідчать про те, що ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

В судовому засіданні надана належна оцінка показам обвинуваченого ОСОБА_3 у яких він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що обвинувачений обмовляє себе, дає неправдиві покази, оскільки крім визнавальних його показів, вина ОСОБА_3 підтверджується вищевикладеними дослідженим в судовому засіданні належними і допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Кваліфікуючі дії обвинуваченого, суд враховує правову позицію, Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05.04.2018 у справі №658/1658/16-к.

Зокрема, суд враховує, що кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати також як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні суворого покарання обвинуваченому.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності»; має місце реєстрації, за яким характеризується з позитивної сторони, стан здоров`я, спосіб життя (раніше судимий, розлучений); відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст.131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 18-40 години 14.05.2019 року до набрання вироком законної сили.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

У судовому засіданні цивільний позивач пояснила суду, що матеріальна шкода складається із витрат на поховання, а моральна шкода полягає у пережитих нею стражданнях після вказаних подій, зокрема неможливістю вести активний спосіб життя, відчуття безпорадного стану, відчуття тривоги. Так, матеріальна шкода в загальному становить 2960,67 гривень, а моральна шкода становить 500000 гривень.

В судовому засіданні цивільний відповідач/обвинувачений вказав, що заявлений позов, в частині матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, заперечував проти розміру моральної шкоди, оскільки позивач майже не спілкувалася зі своєю донькою і не може відчувати моральних страждань.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст.1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У даному випадку судом, справу, згідно ст.337 КПК України, розглянуто у межах висунутого/пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що внаслідок злочинних дій цивільного відповідача потерпіла понесла збитки.

Цивільним позивачем/потерпілої, в свою чергу, було надано суду належні та допустимі докази, щодо витрат на поховання, станом на час вирішення справи в суді.

У даному конкретному випадку за наслідками судового розгляду обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, зокрема вартість витрат потерпілої на поховання, тим самим визнав їх загальну вартість у розмірі 2960,67 грн.

Також, суд, з урахуванням наданих йому у судовому засіданні сторонами кримінального провадження доказів, вважає доведеним завдання цивільним відповідачем ОСОБА_3 моральної шкоди цивільному позивачу ОСОБА_5 , при визначенні розміру якої суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач вказує на те, що моральна шкода складає 500000 грн, які вона просить стягнути з цивільного відповідача.

В той же час, як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

При цьому, в п.3, 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

У відповідності з ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Водночас, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не має призводити до її збагачення.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тож визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_5 , яка після вказаних подій, зокрема, відчувала безпорадний стан, відчуття тяжкої втрати та тривоги, має поганий сон та самопочуття.

Також суд при визначенні розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди враховує вимоги розумності і справедливості, а тому вважає, що цивільний позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 300 тисяч гривень, з урахуванням моральних страждань, які перенесла потерпіла внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, із урахуванням наявних у справі доказів про витрати на залучення експертів.

Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 14.05.2019 року.
Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 18-40 години 14.05.2019 року до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовжити тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 67 копійок та моральну шкоду в сумі 300000 (триста тисяч) гривень, а всього 302960 (триста дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 67 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення комплексної дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.
Речові докази:
- кепка з речовиною бурого кольору, поміщена до спецпакету ЕХРО 319625; халат з речовиною бурого кольору, поміщений до спецпакету ЕХРО 319622; кросівки та носки з речовиною бурого кольору, поміщені до чорного поліетиленового пакету із печатками КМКБСМЕ та підписом експерта; джинси та піджак з речовиною бурого кольору, поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано з печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; змив речовиною бурого кольору (№8) дистильованою водою на стерильний тампон зі стіни на сходинковій клітині між другим та третім поверхом на висоті 30 см від підлоги, поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; чотири ватні диски та пластирь з речовиною бурого кольору, поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; виріз з полотна на дивані з речовиною бурого кольору, поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; змив речовини бурого кольору зі стіни зліва від трупу у приміщенні квартири (кімната 1), поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; змив речовиною бурого кольору (№7) дистильованою водою на стерильний тампон зі стіни на сходинковій клітині між другим та третім поверхом на висоті 30 см від підлоги, поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; змив речовини бурого кольору з килима з правої сторони від трупу у приміщенні квартири (кімната 1), поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; змив речовини бурого кольору з дверей ванної кімнати, поміщений до паперового конверту жовтого кольору, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; зрізи нігтів трупа з правої та лівої руки потерпілої ОСОБА_8 , а також змиви з рук трупа права та ліва рука потерпілої ОСОБА_8 , які поміщені до двох відповідних жовтих паперових конвертів, скріплені печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 , а також змиви з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 , які поміщені до двох відповідних жовтих паперових конвертів, скріплені печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами підозрюваного та слідчого; зразок крові підозрюваного ОСОБА_3 , упакованому у конверт із печатками КМКБСМЕ та підписом експерта; дерев`яний стілець, по якому було кризначено комплексу дактилоскопічну та молекулярно-генетичну експертизу (№ 17-1/980, 10-1182 від 20.09.2019), який надійшов від експертної установи в коробці жовтого кольору, запакована до прозорого поліетиленового пакету із захисною кліпсою: 7583929; дві купюри по одній гривні (ТЗ 3097440, УР 2926044), одна з яких з плямами речовини бурого кольору, поміщені між аркуш формату А4, які поміщено до прозорого поліетиленового пакету, горловина якого прошита та опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписами понятих та підозрюваного,що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, знищити.
- мобільний телефон марки «Нокія», чорного кольору, з сім-карткою «Київстар» (спецпакет 0059021); копію паспорта, ідентифікаційного коду, трудову книжку на ім`я ОСОБА_20 , банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_1 (спецпакет ЕХР 0238994),що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, повернути власнику.
- ключі від квартири, які вилучено до спецпакету 0059060, які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1