ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2201/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/818/505/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного судуу складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваної - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого про відсторонення від посади ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Відсторонено підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади помічника Московського районного суду м. Харкова на 1 (один) місяць 25 (двадцять п`ять) днів, тобто з 13.02.2020 року до 07.04.2020 року включно.
Встановлено строк дії ухвали з 13.02.2020 року до 07.04.2020 року включно.
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, у відкритому судовому засіданні розглянуто вищезазначене клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000031 від 14.01.2020 року, про відсторонення від посади помічника Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 .
В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді помічника судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , одержала неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Слідчий зазначив, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
07.02.2020 о 21:01 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

В клопотанні вказується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.369-2 КК України, за яким повідомлено ОСОБА_7 про підозру і занесено до злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, п: в`язаної з наданням публічних послуг, відповідно до примітки до ст.45 КК України зазначене кримінальне правопорушення є корупційним, а санкція передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Враховуючи, те що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді, може незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження слідчий в клопотанні просив про відсторонення підозрюваної від посади (а.с.1-6).
Задовольняючи вищезазначене клопотання, слідчий суддя зазначив, що вважає, що потреби досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_7 як відсторонення останньої від посади, а негативні наслідки відсторонення від посади не перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у даному кримінальному провадженні (а.с.58-59).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з порушеннями КПК України та такою що підлягає скасуванню.
Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином про дату та час і місце апеляційного розгляду повідомлений, про поважність свого неприбуття не повідомив, що відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника ОСОБА_6 та підозрювану ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підозрюваного не підлягає задоволенню з наступних причин.
Слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.

Клопотання слідчого в цілому відповідає вимогам ст.155 КПК України.

При винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України перебуваючи на займаній посаді.

З цим погоджується й судова колегія.

Слідчим суддею належним чином перевірено виклад обставин в клопотанні, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню кримінального правопорушення.

Згідно до вимог ст.194 КПК України наявність обгрунтованості підозри перевіряється слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, є неспроможними.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання.
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Судові матеріали, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.369-2 КК України КК України обґрунтованою.

Таким чином слідчий суддя виконав положення ст.ст.131,132 КПК України, застосовуючи захід забезпечення кримінального провадження.

Обставини на які посилається апелянт на думку судової колегії не суттєві, оскільки слідчий суддя розглядав справу в межах заявленого клопотання та доданих до нього матеріалів та повноважень згідно вимог передбачених ст.ст. 156, 157 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.ст.156,157,370 КПК України (а.с.58-59).

Посилання захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі не відображено факт позитивної характеристики ОСОБА_7 з місця роботи, наявність малолітньої дитини, хворої матері, не спростовують висновків слідчого судді.
Частиною 3 ст.26 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Судова колегія також акцентує увагу апелянта, що всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року є обґрунтованою і належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката, на те, що слідчий суддя в резолютивній частині взагалі вказала не існуючу посаду, яку ані ОСОБА_7 , ані будь яка інша особа в Московському районному суді м. Харкова не займає - заслуговують на увагу.
Однак, колегія суддів сприймає даний факт, як описку.
Судова колегія зазначає, що в силу вимог ч.1 ст. 379 КПК України слідчий суддя може за власною ініціативою виправити допущену в судовому рішенні описку, а саме в резолютивній частині, в зазначенні посади, яку займає ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року щодо відсторонення підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади помічника судді Моковського районного суду м. Харкова залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: