Провадження №11-кп/824/2036/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року м.Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Соломянського районного суду м.Києва від 05 березня 2020 року, яким

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісківка Бородянського р-ну Київської обл., зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.06.2007 року вироком Бородянського районного суду Київської обл. за ч. 1 ст. 186 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
04.06.2008 вироком Бородянського районного суду Київської обл. за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
02.08.2010 вироком Бородянського районного суду Київської обл. за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України на 7 років 6 міс. позбавлення волі;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців із конфіскацією майна;
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 03.04.2018, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 31.03.2018 по 02.04.2018.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, 31.03.2018, приблизно о 04.20 год., перебуваючи на платформі колії № 2 Північної платформи Приміського вокзалу станції Київ-Пасажирський по пл. Вокзальній, 1 у м. Києві, побачили раніше незнайомого ОСОБА_12 і вступили між собою у змову, направлену на вчинення на ОСОБА_12 нападу з метою заволодіння майном останнього, поєднаний з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я. Реалізуючи спільний умисел, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами наблизились до ОСОБА_12 ОСОБА_10 , підійшовши до ОСОБА_12 , на спині якого знаходився рюкзак, руками взяв обидві лямки рюкзака і, погрожуючи ОСОБА_12 застосуванням фізичного насильства, наказав останньому віддати наявне у нього майно. ОСОБА_11 , перебуваючи праворуч від ОСОБА_12 , утримуючи праву плечову лямку рюкзака останнього, рукою наніс ОСОБА_12 удар у тулуб, чим завдав останньому фізичного болю. ОСОБА_11 почав перевіряти вміст кишень одягу ОСОБА_12 , з правої кишені джинсів дістав мобільний телефон «Леново А859», вартістю 200 грн., грошові кошти в сумі 512 грн., якими заволодів спільно з іншими обвинуваченими та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження. ОСОБА_9 , перебуваючи ліворуч від ОСОБА_12 , утримуючи ліву плечову лямку рюкзака останнього, застосував в обличчя ОСОБА_12 сльозогінний газ «Терен 4М», спричинивши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку очей І ступеню. Подолавши таким чином волю ОСОБА_12 до опору, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідування особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, діючи спільно, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_12 після застосування сльозогінного газу, заволоділи майном останнього, а саме: рюкзаком темно-зеленого кольору, вартістю 200 грн., в якому знаходились: бушлат, вартістю 500 грн., брюки чорного кольору, вартістю 50 грн., штани, вартістю 200 грн., рушник, вартістю 200 грн., мобільний телефон «Lenovo А390» у корпусі чорного кольору, вартістю 200 грн., мобільний телефон марки «Lenovo S920» в корпусі білого кольору, вартістю 200 грн., мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7» в корпусі чорного кольору, вартістю 500 грн., мобільний телефон марки «Nomi I4510» в корпусі білого кольору, вартістю 200 грн., портативний зарядний пристрій «UKC Made.believe» в корпусі білого кольору, вартістю 300 грн., корпус до мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7» чорного кольору, корпус до мобільного телефону марки «Lenovo А859», акумуляторна батарея до мобільного телефону марки «Lenovo», інструменти для ремонту мобільних телефонів, військовий припис, витяг з наказу про участь в зоні бойовий дій АТО, характеристика з військової частини, видані на ім`я ОСОБА_12 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять; рюкзаком чорного кольору, вартістю 300 грн., в якому знаходились: сорочка, вартістю 100 грн., сорочка, вартістю 200 грн., USB кабель чорного кольору, вартістю 50 грн., вітаміни «екстракт Готу Кола», вартістю 400 грн.; пакетом чорного кольору з написом «BMW», в якому знаходилися чоботи, вартістю 500 грн. Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідування особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 4 662 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 в ході вчинення на ОСОБА_12 нападу, перевіряючи вміст кишень одягу останнього, з кишені джинсів ОСОБА_12 викрав банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк», яка є офіційним документом.
Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити йому пом`якшувальні обставини, а саме визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, наявність малолітньої дитини та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, та зарахувати термін відбуття покарання з дня фактичного затримання, тобто з 31.03.2018 року, а не з 03.04.2018 року, як про те зазначив суд, просить застосувати до нього вимоги ст.69 КК України.

Вирок щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді,прокурора, яка просила рішення суду залишити без змін, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , котрі підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, стверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, є обґрунтованими, та ніким з учасників провадження не оспорюються.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.2 ст.187 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності і розбій, який офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Також, судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 31.03.2018 року по 02.04.2018 року.
Тому доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Соломянського районного суду м.Києва від 05 березня 2020 року щодо ОСОБА_9 без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: