Справа № 404/7032/19
Номер провадження 1-кп/404/387/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0006951 від 09.09.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, неодруженого, працюючого водієм за трудовою угодою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Так, 08.09.2019 року о 14:26 год. ОСОБА_3 перебував за адресою: м.Кропивницький, вул. Генерала Жадова, 20А, а саме біля вхідних дверей магазину «АТБ», де в цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень раніше невідомому йому ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 на відстань витягнутої руки та наніс один удар долонею правої руки в область голови зліва останньому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 правою рукою взяв скляну пляшку від алкогольного напою, яку тримав в лівій руці та наніс нею один удар ОСОБА_5 в область голови зліва.

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку експерта №481 від 17.09.2019 року тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в лобно-скроневій ділянці голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

Визнає, що його діями дійсно заподіяно легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисне та закінчене.

ОСОБА_3 працює, не одружений, осудний, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, встановлено, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника додаткових обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст.125 ч.2 КК України та підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не вбачає.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, а долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-371, 373-374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, та призначити йому покарання за ст.125 ч.2 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Речові докази:
- компакт диск марки Verbatim DVD-R 16Х 4.7 Gb 120 Міn, сірого кольору з круглим отвором по середині діаметром 1,5 см. на краю якого знаходяться номер МАР6 34WJI5061017 на якому знаходяться два відео файли з назвами «1_10_R_14» та «сh14-0925-00000000», - залишити при матеріалах кримінального провадження;

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1