Справа № 158/1133/20
Провадження № 1-кс/0158/370/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000349 від 14.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000349 від 14.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Клопотання мотивував тим, що 13.05.2020 року близько 18 год. 30 хв. працівниками СРПП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки, по вул. Чкалова м. Ківерці, навпроти будинку №29 було зупинено автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, запропонував та надав працівникам поліції неправомірну вигоду (хабар) в сумі 300 гривень.

13.05.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою Волинська область, Ківерцівський район, м. Ківерці вул. Чкалова, було виявлено та вилучено грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) гривень кожна, з номерами БУ6207399, СЗ 6887581, МН4167653, які поміщено до спеціального пакету №4320664; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до спеціального пакета №4320662; вантажний фургон марки «Renault Master», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з металобрухтом вагою близько 1 тони, який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, що за адресою с. Сокиричі вул. Солдатська, 1, Ківерцівський район, Волинська область, один комплект ключів до автомобіля, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, є ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 .

В подальшому вилучені в ході огляду грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) гривень кожна з номерами БУ6207399, СЗ6887581, МН4167653, які поміщено до спеціального пакету №4320664; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до спеціального пакета №4320662; один комплект ключів до автомобіля, вантажний фургон марки «Renault Master», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з металобрухтом вагою близько 1 тони, було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження є необхідність зберегти вищевказані речові докази.

Слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення питання накладення арешту на майно поклався на розсуд суду.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 14.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя, згідно ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, слідчим у даному клопотанні не доведено необхідності арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вантажного фургону марки «Renault Master», білого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » з металобрухтом вагою близько 1 тони, один комплект ключів до автомобіля, також не вказано, які саме сліди злочину зберіг вищевказаний автомобіль.

Крім того, кримінальне провадження відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, таким чином суд не вбачає доцільності в накладенні арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вантажний фургон марки «Renault Master», білого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » з металобрухтом вагою близько 1 тони, один комплект ключів до автомобіля, а тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що певна частина речей мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що дане клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) гривень кожна з наступними номерами: БУ6207399, СЗ 6887581, МН4167653, які поміщено до спеціального пакету №4320664 та які є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а у іншій частині клопотання - відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) гривень кожна з наступними номерами: БУ6207399, СЗ 6887581, МН4167653, які поміщено до спеціального пакету №4320664.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1