печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва справу за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
23 лютого 2017 року в період часу з 16 години 30 хвилин до 17 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщення дизайн студії ПФ «Поляріс-Плюс», розташованої у будинку № 16, по вул. Кропивницького в м. Києві, спровокував сварку та конфлікт із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу неналежно виконаних ПФ «Поляріс-Плюс» робіт в його новій квартирі.
Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , усвідомлюючи та передбачаючи наслідки своїх дій, наніс останній один удар кулаком своєї правої руки в ліву скроневу область голови ОСОБА_7 , в результаті чого, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці ока. Протиправні дії ОСОБА_6 були зупинені особами, які перебували у приміщенні дизайн студії ПФ «Поляріс-Плюс» під час конфлікту.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 570/Е від 11.05.2017 року, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , 1987 р.н., з урахуванням даних викладених у «Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи» № 363/ж від 24.02.2017, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 23.02.2017 о 18:19, у неї мало місце тілесні ушкодження: - синець на верхній повіці лівого ока. Вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб ( за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлене тілесне ушкодження немає ознак небезпеки для життя.
Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок дії тупого предмету, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відобразились, за давністю може відповідати вказаному терміну.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Під час судового засідання захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор та обвинувачений не заперечували проти закриття кримінального провадження.
Представник потерпілого заперечував проти закриття кримінального провадження, просив призначити провадження до судового розгляду.
Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 , що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявив суду, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий та проти закриття провадження з відповідних підстав не заперечує.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.
Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Суд також з`ясував, що його позиція є добровільною і істинною.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільного позову представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином та заяв представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 про забезпечення позову. Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом та із заявами про забезпечення позову в порядку цивільного судочинства.

Окрім цього, вирішуючи клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. Оскільки провадження підлягає закриттю, потреба у запобіжному заході відпала.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом відносно вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити.
Кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди з ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Заяви представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 про забезпечення позову залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала суду підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1