У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2019 року м. Полтава
Октябрський районний суд міста Полтави у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
підозрюваної - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
представник Подільської служби у справах дітей ОСОБА_7
розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, майора поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116 від 29.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Партизани, Генічеського району, Херсонської області, громадянки України, українки, освіти не має, не працюючої, не заміжної, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, майор поліції ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001116, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2019 року, близько 13:00 год., ОСОБА_5 , шляхом відкриття дверей рідним ключем, який знайшла біля вхідних дверей будинку під килимом, проникла до подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрала ювелірні вироби із металу жовтого кольору, а саме: три каблучки, дві пари сережок, дві не парні сережки, підвіска у вигляді підкови, паличка, фігура у вигляді Хреста, шпилька, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 20 000 грн (зі слів потерпілої).
Враховуючи вище викладене, слідчий звернувся до суду з клопотанням.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник та підозрювана в судовому засіданні долучили заперечення на клопотання слідчого та просили відмовити в його задоволенні.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрювану, захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області відкрито кримінальне провадження за №0001116, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
29.12.2019 року відповідно до протоколу ОСОБА_5 затримана за підозрою у вчиненні злочину відповідно до ст. 208 КПК України.
30.12.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_5 не судима, але притягується на даний час до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-6 років.
Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, порушення встановленню обставин по кримінальному провадженні та розумності строків проведення досудового розслідування та у подальшому розгляду кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 не має місця реєстрації та постійного місця мешкання, веде бродячий та антисуспільний спосіб життя, не має певних соціальних звязків, ніде не навчається та не працює, розуміє про тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочин є тяжким, покарання загрожує у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років), а тому перебуваючи на волі може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
-підозрювана може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин справи;
- ОСОБА_5 буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення корисливого спрямування, оскільки вона неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини з метою отримання прибутку, ніде не працює, а також не має сталого джерела доходів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує не доведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вчинення тяжкого злочину
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193,196-197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який обчислювати з 13 год. 23 хв. 29.12.2019 року до 13 год. 23 хв. 26.02.2020 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 26.02.2020 року, до 13 год. 23 хв.
Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі, що становить 153 680 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавськійобласті, р/р 5950 в ДКСУ м. Київ, ЗКПО 26304855, МФО 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по - батьковіплатниказастави.
Підозрювана або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, звільнити ОСОБА_5 з-під варти та покласти на неї наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися з місця проживання (реєстрації) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Взяти підозрювану під варту в залі суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1