Справа № 145/1167/19
Провадження №1-кс/145/109/2020
УХВАЛА

"13" березня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчої СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.02.2020 р. та від 21.02.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання по матеріалах кримінального провадження № 0000131 від 16.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
встановив:
04.03.2020 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанови слідчої СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.02.2020 р. та від 21.02.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання по матеріалах кримінального провадження № 0000131 від 16.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування доводів скарги скаржник посилається на те, що Тиврівським відділенням поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000131 за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України за заявою ОСОБА_3

1 липня 2019 року СлободянюкуАЛ. надійшли поштою судові документи з Верховного Суду, а саме: Ухвала про відкриття касаційного провадження від 18 червня 2019 р. у цивільній справі № 145/166/18; касаційна скарга СТОВ «Поділля»; додані документи в копіях. Серед цих документів є Наказ СТОВ «Поділля» № 1 від 13 травня 2015 року про відкликання та призначення директора. Ознайомившись із ним, ОСОБА_3 зрозумів, що він є підробкою, оскільки істотно відрізняється від того наказу, копія якого в нього була.

Вважаючи, що наведені обставини містять ознаки кримінального правопорушення, ОСОБА_3 звернувся до Тиврівського відділення поліції з заявою про злочин від 15.07.2019 року.

14 лютого 2020 року представником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5

було подане клопотання слідчому про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обґрунтоване п.п. 11, 13 ч. 1 ст. 56, ч. 4 ст. 58 КПК України.

17 лютого 2020 року слідчою ОСОБА_4 видано постанову про відмову в задоволенні даного клопотання, мотивовану тим, що ОСОБА_3 є не потерпілим, а свідком у даному к/п.

Вказана постанова направлена адвокату ОСОБА_5 простим листом і отримана 27 лютого 2020 р.

21 лютого 2020 року ОСОБА_3 було подане клопотання слідчому про

залучення в якості потерпілого, обґрунтоване ст.ст. 55, 56, 221 КПК України.

Того ж дня слідчою ОСОБА_4 видано постанову про відмову в задоволенні даного клопотання, мотивовану тим, що ОСОБА_3 не завдано будь-якої шкоди у зв`язку з даним кримінальним провадженням.

Вказана постанова направлена ОСОБА_3 простим листом і отримана 26 лютого 2020 р.

ОСОБА_3 вважає себе потерпілим, адже відсутність його підпису на наказі свідчить про те, що він не ознайомлений з ним, а це, в свою чергу, призводить до незаконності наказу. Визнання наказу незаконним у судовому порядку тягне за собою виплату потерпілому від незаконних дій роботодавця компенсації за незаконне звільнення (середнього заробітку за час вимушеного прогулу - ч. 2 ст. 235 КЗпП України). Отже, даний наказ підроблений з метою позбавити його компенсації за незаконне звільнення.

Внаслідок злочину йому також завдана моральна шкода, яку попередньо оцінює в 50 000 гривень, а також вчинено замах на завдання йому матеріальної шкоди в розмірі 11 252 гривні - це сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнута Постановою Вінницького апеляційного суду від 7 травня 2019 року у справі № 145/166/18 .

Просить скасувати рішення слідчого СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000131, оформлене постановами про відмову в задоволенні клопотання від 17 лютого 2020 року та від 21 лютого 2020 року.

Зобов`язати слідчого СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000131 та надати йому чи його представнику матеріали цього кримінального провадження для ознайомлення.

В судове засідання ОСОБА_3 не з"явився, хоч про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно заяви просить скаргу розглянути у його відсутності та задоволити з наведених підстав.

Слідча СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, хоч про слухання справи повідомлена своєчасно. Причини неявки суду не повідомила. Її неявка не є перешкодою для розгляду скарги .

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що дана скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Частиною 1 статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Судовим розглядом встановлено, що СВ Тиврівським ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження №0000131 від 16.07.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
21.02.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Тиврівського ВП із клопотанням про залучення його як потерпілого в даному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що відсутність його підпису в наказі свідчить про те, що він не ознайомлений з ним, даний наказ підроблений з метою позбавити його компенсації за незаконне звільнення, внаслідок чого йому завдано моральної та вчинено замах на завдання матеріальної шкоди.
21.02.2020 року слідчою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, мотивуючи тим, що шкоди ОСОБА_3 не завдано, підроблення наказу не встановлено, так як не проведена почеркознавча експертиза; постановою від 17.02.2020 року слідча в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не є потерпілим відмовила його представнику в наданні матеріалів провадження для ознайомлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно з ч. 2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, не дивлячись на посилання слідчої ОСОБА_6 в постанові про відмову у визнанні потерпілим на положення ч. 5 ст. 55 КПК України, її приписи слідчим не виконані, оскільки в постанові не наведено конкретні очевидні та достатні підстави вважати, що клопотання ОСОБА_3 про залучення його до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. Крім того, слідчим ніяк не прокоментовано доводи заявника про завдання йому матеріальної шкоди та моральних страждань.
Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п. 4 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись до суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, а відтак момент отримання наказу про звільнення з роботи має правове значення.
За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як необґрунтована та передчасна.
Крім того, відповідно до п.11 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 55, 56, 303, 309, 372, 376, 532, 533 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанови слідчої СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000131 від 16.07.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України від 17.02.2020 р. та від 21.02.2020 р. скасувати.

Зобов`язати слідчу СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000131 від 16.07.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов"язки потерпілого у відповідності до ч. 2 ст. 55 КПК України .
Зобов`язати слідчу СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000131 від 16.07.2019 виконати вимоги п.11 ч. 1 ст. 56 КПК України.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1