Справа № 541/1146/20
Провадження № 1-кс/541/512/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

22 червня 2020 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000482 від 18.06.2020,
ВСТАНОВИВ:
19 червня 2020 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку 18.06.2020 на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2020 за № 0000482 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 червня 2020 року близько 13 години 16 хвилин до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що в їхньому домогосподарстві відбувся вибух невідомого предмету, внаслідок чого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється та були доставлені до Миргородської ЦРЛ для надання медичної допомоги.

18.06.2020 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук за місцем скоєння злочину: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: чоловічі туфлі чорного кольору, 45 розміру зі слідами РБК; чоловічі шльопанці чорного кольору, 44 розміру зі слідами РБК; частина тканини (занавіска) зі слідами РБК; змиви РБК з порогу будинку; ніж зі слідами РБК; змив та контроль до нього з епіцентру вибуху; контрольний зразок ґрунту; зразок пошкодженого бетону з епіцентру вибуху (воронки); рештки (осколки) з епіцентру вибуху (воронка) та території домогосподарства; скляні частини зі слідами РБК; металевий предмет з маркуванням (УДЗ 350ф-6-89).

Постановою слідчого вищезазначені речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні та можуть мати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема медико-криміналістичної, імунологічної, цитологічної та вибухово-технічної експертизи, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні. Вказував, що вилучене майно є речовими доказами по кримінальному провадженню та є необхідним для проведення експертних досліджень.
З урахуванням обставин кримінального провадження, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд даного клопотання необхідно провести без виклику власника зазначеного майна.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000482 від 18.06.2020 року за ч. 2 ст. 15, п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.
18.06.2020 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі.

Вилучене майно слідчим визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, про що винесено відповідну постанову.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданих речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна виявленого та вилученого при проведенні обшуку 18.06.2020 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 : чоловічі туфлі чорного кольору, 45 розміру зі слідами РБК; чоловічі шльопанці чорного кольору, 44 розміру зі слідами РБК; частина тканини (занавіска) зі слідами РБК; змиви РБК з порогу будинку; ніж зі слідами РБК; змив та контроль до нього з епіцентру вибуху; контрольний зразок ґрунту; зразок пошкодженого бетону з епіцентру вибуху (воронки); рештки (осколки) з епіцентру вибуху (воронка) та території домогосподарства; скляні частини зі слідами РБК; металевий предмет з маркуванням (УДЗ 350ф-6-89).
Після проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень визначити місце зберігання вказаних речових доказів, кімнату зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1