Справа №:755/142/20
Провадження №: 1-кс/755/109/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 02.01.2020 року, про арешт майна,
в с т а н о в и в:

слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду з вказаним клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 02.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.
Клопотанням обґрунтоване тим, що 01.01.2020 року, приблизно о 21 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна 13, працівниками патрульної поліції, було зупинено транспортний засіб марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , який надав для огляду свідоцтво про реєстрацію ТЗ на вище вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , в якому був зазначений він-код транспортного засобу НОМЕР_3 , який збігався з він-кодом зазначеним на зупиненому транспортному засобу, однак при перевірці вказаного свідоцтва про ТЗ по базі «НАІС» було встановлено, що вказане свідоцтво про реєстрацію ТЗ було видано на аналогічний автомобіль, але з іншим він-кодом, а саме НОМЕР_4 (ЖЄО № 237 від 01.01.2019).

Так, 01.01.2020 року відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за адресою м Київ, вул. Дніпровська Набережна 13, у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю слідчої дії, з метою відшукання і вилучення знарядь злочину, інших предметів, які можуть мати значення для встановлення істини по досудовому розслідуванню до винесення ухвали слідчого судді, було проведено огляд місця події, в присутності ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено: автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 та ключі до вказаного автомобіля.

Фактична невідповідність зазначеного, в автомобіля марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-коду НОМЕР_3 з базою «НАІС», надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що номера вузлів та агригатів могло бути знищено, перероблено, підроблено або замінено, а відтак вказаний автомобіль може бути предметом кримінального правопорушення і на ньому можуть міститись сліди його вчинення.

В той же час, мотиви знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу та/або свідоцтва про його реєстрацію дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема незаконного заволодіння транспортним засобом, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов`язком органу досудового розслідування.

Аналогічно, сукупність вказаних обставин вказує на можливість підроблення свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 , а тому вказаний документ може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, будь-яких інших документів, якими б можливо підтвердити право на законне володіння вказаним транспортним засобом також не надано, що ставить під сумнів право на законне володіння транспортним засобом.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені на стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту та вилучення автомобіля марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , на автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 та ключі до вказаного автомобіля з метою проведення судової криміналістичної експертизи, та з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме з`ясування чи піддавався зміненню первинний заводський ідентифікаційний номер кузову вищевказаного автомобіля, якщо так, то яким був первинний номер вказаного транспортного засобу, якщо так, то у який спосіб змінювався ідентифікаційний номер кузова даного автомобіля, та встановлення чи відповідає свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу України, якщо ні, то яким способом воно виготовлене, чи піддавалося змінам первісний зміст документу, якщо так, то яким способом змінено первісний зміст документу, які можуть бути використаний органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив.
Володілець майна ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що він самостійно звернувся із запитом до територіального сервісного центру № 8045 ( ТСЦ № 8045), відповідно до якого йому була надана відповідь «Про надання інформації» від 15.01.2020 року, з якої вбачається, що згідно міграційних даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль Renault Laguna 2.0 №кузова НОМЕР_3 , 21.02.2008 року зареєстрований за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 . Крім того, згідно міграційних даних, 04.07.2007 року даний транспортний засіб був перереєстрований при переобладнанні із заміною кузова (шасі) та двигуна, у зв`язку з чим № кузова автомобіля змінився з НОМЕР_4 на НОМЕР_3 , VIN код залишився без змін НОМЕР_4 .
Крім того, відповідно до відповіді Національної поліції України Департаменту патрульної поліції у м. Києві від 05.02.2020 року, щодо розгляду запиту ОСОБА_3 , зазначено, що в УПП у м. Києві ДПП інформація щодо конкретних реєстраційних даних, що зазначаються при державній реєстрації транспортних засобів, відсутня в повному обсязі.
Постановою слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , на автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 ; визнані речовими доказами у кримінальному провадженні

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Частиною 1 ст.172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 ст.167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При цьому, в ч.3 ст.173 КПК України, зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 02.01.2020 року, про арешт майна - відмовити.
Вилучене 01.01.2020 року, під час огляду, за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 13, майно, а саме: автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , який поставлено на територію тимчасового штраф-майданчику, транспортних засобів, за адресою: м. Київ, вул. Фанерна 4; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , на автомобіль марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від вище вказаного транспортного засобу повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя