КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №11-кп/824/721/2020 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002835 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Сокирянського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.11.2001 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 215 КК України до 2 років позбавлення волі;

-08.06.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-01.07.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі;

-19.07.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

-15.10.2018 року Вінницьким районним судом Вінницької області, вирок переглянуто та відповідно до ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання замінено на обмеження волі строком 2 роки 15 днів, звільнений 30.04.2009 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України відповідно до постанови Крижопільського районного суду Вінницької області на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 20 днів;

-13.12.2012 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 08.02.2018 року по відбуттю строку покарання, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № 8-1/1411 від 19.04.2018 року в розмірі 858 гривень 00 копійок, за проведення трасологічної експертизи № 8-3/1401 від 18.04.2018 року в розмірі 2860 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, 21 березня 2018 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , відносно якого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2019 року закрито кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку зі смертю, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , вступили у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, а саме вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, шляхом пошкодження замків вхідних дверей. Заздалегідь розподіливши між собою обов`язки, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло, з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , піднялися на 9 поверх вищевказаного будинку та обрали об`єктом свого злочинного посягання квартиру АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, використовуючи заздалегідь підготовлені для вчинення злочину інструменти, схожі на відмички, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, шляхом пошкодження замків вхідних дверей, проникли до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає потерпілий ОСОБА_10 ..

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні квартири, умисно, з корисливих мотивів, таємно вчинили крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у житло, що належить потерпілому, а саме: ноутбук марки «Samsung», вартістю 4 000 гривень 00 копійок, з зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки «Samsung», вартістю 4 000 гривень 00 копійок, з зарядним пристроєм до нього; планшет марки «Cortland», вартістю 6500 гривень; вироби з біжутерії та срібла в кількості 60 шт., загальною вартістю приблизно 5000 гривень; чоловічий наручний годинник «Fossil», срібного кольору, вартістю 3000 гривень; конверт з марками, які матеріальної цінності не представляють; шуруповерт «Інтерскол», вартістю 800 гривень; перфоратор «Bosch», вартістю 2000 гривень; планшет, марки «Wexler», вартістю 2800 гривень; фотоапарат марки «Вініл», вартістю 300 гривень; мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200I», вартістю 300 гривень з сім картою оператора «лайфселл», вартістю 30 гривень, без залишку грошових коштів на рахунку; 80 білоруських рублів, купюрами 20, 50, 10, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 28 730 гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити оскаржуваний вирок суду, в частині призначеного покарання та застосувати положення ст. 69 КК України, призначити більш м`яке покарання ніж передбачено законом, мотивуючи тим, що районний суд призначаючи покарання, хоча і вказав, але в повній мір не врахував обставини, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття у вчиненому, активна допомога слідству, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, а також відсутність будь-яких претензій потерпілої сторони. Крім того не враховано, як обставини, які пом`якшують його покарання стан його здоров`я, та перебування на утриманні неповнолітньої дитини, що в сукупності призвело до призначення йому надто суворого покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили пом`якшити покарання до мінімального передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України, думку прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
ДіїОСОБА_6 за ч. 3ст. 185 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, а також враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його особу, який будучи раніше судимий в тому числі за аналогічний злочин, знов вчинив умисне, кваліфіковане кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж призначив суд першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні міри покарання не достатньою мірою враховано особу обвинуваченого є безпідставними, констатуються обвинуваченим з формальних підстав та належно, повно враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ _____________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4