Справа № 474/269/20
Провадження №1-кп/474/76/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( на підставі угоди про визнання винуватості)
02.06.20 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянуши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000099 від 21.03.2020 р. з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ;
обвинувачений ОСОБА_3 ;
законний представник ОСОБА_5 ;
захисник ОСОБА_6
без участі: потерпілого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
В період часу з 23 год. до 24 год., 19.03.2020 р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння мотоциклом марки ИЖ Юпитер-5, прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .
Реалізуючи задумане достовірно знаючи, що за зазначеною адресою ніхто не проживає, проник на територію вказаного домогосподарства, підійшов до гаража, ворота якого були зачинені на навісний замок, шляхом підбору ключів, які заздалегідь взяв з собою, відчинив навісний замок та проник у середину приміщення гаражу, перебуваючи в середині гаража, ОСОБА_3 , за допомогою фізичної сили викотив мотоцикл ИЖ Юпитер 5К 1986 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , та залишив місце скоєння злочину, чим завдав потерпілому (особі яка фактично володіє транспортним засобом) матеріальну шкоду на суму 3432 грн.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.
24 квітня 2020 року між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , його законним представником ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторони досягли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, шляхом призначення покарання нижче від найменшої межі встановленої санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
ОСОБА_3 , беззастережно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вище вказана угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (обмеження в оскарженні вироку), наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України (можливість скасування вироку), розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України ( в т. ч. на судовий розгляд, під час якого прокурор повинен довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, на допит під час такого розгляду свідків, подання доказів), характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 , не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник - адвокат ОСОБА_6 , підтримав угоду, як таку що укладена в інтересах неповнолітнього обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явився, звернувшись заявою яка власноручно потерпілим в присутності прокурора ОСОБА_4 та передана ним до канцелярії суду (вх. № 2324 від 02.06. 2020 року) в якій просить, розглядати справу у його відсутність, з`явитися в судове засідання не має можливості в зв`язку з сімейними обставинами, претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, так як матеріальні збитки йому відшкодовані повністю та не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Згідно ч.1 ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
З огляду на вищевикладене, те що потерпілий будучи належним чином повідомлений про час, дату, та місце судового засідання, не прибув в судове засідання, суд у відповідності до приписів ч.1 ст. 325 КПК України, визнав можливим зясувати всі обставини справи під час судового розгляду, за відсутності потерпілого.
Сторони вказали, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, згідно до ч.2 ст. 473 КПК України, щодо обмеження в праві на оскарження вироку.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді, та що її умови відповідають вимогам ст. 472 КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 24.04.2020 р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором Врадіївського відділення Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 , його законним представником ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_6 , та призначення йому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином.
Враховуючи приписи ст. 374 КПК України, оскільки обвинуваченому на стадії досудового розгляду не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу.
Заходи забезпечення кримінального провадження арешт майна: мотоциклу марки ИЖ Юпитер 5К, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , з огляду на ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку п. 5. ч.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2020 року укладену між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, шляхом призначення покарання нижче від найменшої межі встановленої санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області №474/197/20 від 01.04.2020 р., а саме арешту мотоциклу марки ИЖ Юпитер 5К, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 .
Речові докази у кримінальному провадженні: мотоцикл марки ИЖ Юпитер 5К, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у кімнаті схову речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_7 як законному (фактичному) володільцю.
Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.
Суддя ОСОБА_1