Справа № 636/2127/18
Провадження № 1-кп/636/36/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000457, внесеному 25 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор рахує необхідним продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і запобігає вчинення іншого кримінального правопорушення та вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що він тривалий час перебуває під вартою, має стійки соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружино, з якою виховує двох дітей, має батьків похилого віку, задовільно характеризується за місцем мешкання, до арешту мав постійне місце роботи.

Вислухавши прокурора, який заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки судом змінювався запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, умови якого обвинуваченим порушувалися, обвинуваченого, захисника - адвоката ОСОБА_3 , який підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, посилаючись на те, що прокурор не навів ризиків та доводів щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, представника потерпілої, який підтримав прокурора, посилаючись на позицію потерпілої, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України. Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неодноразово його порушував та відносно нього внесені відомості до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України, тому при вирішенні питання про продовження обраного запобіжного заходу не відпали ризики, передбачені ч. 1 п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Тому суд, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у даному злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; а також те, що він може незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи може вчинити інший злочин або продовжити злочин, у вчинені якого він обвинувачується; та те, що обвинувачений порушив умови домашнього арешту.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1 3, 4,5 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1, 3 ,4, 5 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на викладене, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину скоєного проти життя особи, суд вважає за неможливе встановити заставу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196-198, 331, 350, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 про продовження строку обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуїв, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів - до 06 липня 2020 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для негайного виконання.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою, згідно рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя