Провадження №1-кп/127/918/19
У Х В А Л А
30 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2019 р. за № 0002053 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений раніше неодноразово судимий. Зазначила, що запобіжний захід до обвинуваченого застосований вірно, підстав для його зміни, скасування немає, ризики не зменшилися, а тому з метою попередження вчинення нових правопорушень просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Крім того, заявила клопотання про покладення здійснення оплати за проведення експертизи щодо ОСОБА_3 на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклалися на розсуд суду. Підтримали клопотання прокурора щодо покладення здійснення оплати за проведення експертизи щодо ОСОБА_3 на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2019 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, починаючи з 08.11.2019 року до 06.01.2020 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, починаючи з 20.12.2019 року до 17.02.2020 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, починаючи з 09.01.2020 року до 08.03.2020 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2020 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, починаючи з 03.03.2020 року до 01.05.2020 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, не працевлаштований, інвалід 2-ї групи, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, а отже соціальні зв`язки обвинуваченого не можна визнати стійкими.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачений, потерпілий та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.

При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора.

Що стосується клопотання прокурора про здійснення оплати експертизи, суд зазначає таке.

Згідно ч. 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року задоволено клопотання прокурора про призначення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого та призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_3 . Проведення експертизи доручено судовим експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Дану ухвалу разом з матеріалами кримінального провадження для виконання направлено до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

24.03.2020 року на адресу суду з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи надійшов лист № 517-01 від 16.03.2020 р., в якому зазначено, що ними отримана ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року та матеріали кримінального провадження № 0002053 для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 , 1993 року народження.

Крім того, повідомили, що КМЦСПЕ є бюджетною (неприбутковою) установою, заснованою на комунальній власності територіальної громади м. Києва, підпорядкованою Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації). Утримання КМЦСПЕ здійснюється за рахунок місцевого бюджету, а також інших джерел фінансування, які передбачені законодавством України. Вартість стаціонарної судово-психіатричної експертизи становить 7 805 грн. 70 коп. (Тарифи затверджені Розпорядженням виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.10.2016 р. №947).
Статтею 63 Бюджетного кодексу України визначено, що місцевий бюджет відповідно до цього кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.
Частиною четвертою статті 13 Бюджетного кодексу України встановлено, що власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету, тому, як зазначено в листі, Київський міський центр судово-психіатричної експертизи (як комунальна установа) виконує амбулаторні і стаціонарні експертизи, направлені судово-слідчими органами м. Києва. Експертизи з інших регіонів (направлені судово-слідчими органами з-за меж м. Києва) можуть бути виконані за оплату.
Як вбачається з положень ч. 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про здійснення оплати експертизи є обґрунтованим, а тому клопотання слід задовольнити та здійснення оплати за проведення експертизи щодо ОСОБА_3 покласти на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області як розпорядника коштів Державного бюджету.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 122, 176, 177, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та про здійснення оплати експертизи - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 30.04.2020 року до 28.06.2020 року включно.

Здійснити оплату вартості стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2019 р. за № 0002053 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в розмірі 7 805 (сім тисяч вісімсот п`ять) грн. 70 коп. на розрахунковий рахунок Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № UA1029115, Держказначейська служба України м. Київ, ГУДКСУ у м. Києві, (МФО) код банку 820172, , призначення платежу: «за проведення експертизи щодо ОСОБА_3 ».

Здійснення оплати за проведення експертизи щодо ОСОБА_3 покласти на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області.

Копію ухвали направити до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", Державної установи "Київський слідчий ізолятор", Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя