справа № 208/2961/20
№ провадження 1-кп/208/554/20
ВИРОК
Іменем України

11 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000466 від 15.03.2020 року і угоду про визнання винуватості від 30.04.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянином України, маючим середньо-спеціальну освіту, непрацюючим, одруженим, маючим на утриманні дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимим, обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000466 від 15.03.2020 року і угоди про визнання винуватості від 30.04.2020 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_10 у період часу з вересня 2019 року по березень 2020 року мешкав у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_6
16.01.2020 року, приблизно о 10:00 годині, у ОСОБА_4 , який знаходився у квартирі АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке мало матеріальну цінність.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що він здійснює незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів пилососом «Samsung SC-4130» червоного кольору, швейною машинкою 1022 класу, трьохфазним електромотором на 380 вольт та разом із вказаним викраденим майном вийшов з квартири, тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/217 від 27.03.2020 року, спричинив майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 950, 00 грн. Швейна машинка 1022 класу, трьохфазний електромотор на 380 вольт для потерпілого ОСОБА_6 майнової цінності не представляє.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
В подальшому, 21.02.2020 року, приблизно о 10:00 годині, у ОСОБА_4 , який знаходився у квартирі АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке мало матеріальну цінність.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що він здійснює незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів вагами «Startex EB 9360» та соковижималкою «Scarlett SC-012» та разом із вказаним викраденим майном вийшов з квартири, тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/217 від 27.03.2020 року, спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 518, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
30 квітня 2020 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений беззастережно визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у пред`явленому обсязі у судовому провадженні.
Потерпілий у цьому провадженні, ОСОБА_6 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.
Підписуючи вказану угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується задовільно, щиро розкаявся, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено. Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочини вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду. Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні надав згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, в матеріалах кримінального провадження наявна згода потерпілого на укладення такої угоди. Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, згоди потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, те що обвинувачений раніше несудимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його щирого каяття та добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/217 від 27.03.2020 року у сумі 628, 04 грн (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки).
Речові докази:
- соковижималку «Scarlett SC-012», ваги кухонні «SF-400 A» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- договір про надання фінансового кредиту під заставу - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1