Справа № 172/1395/19
Провадження № 1-кс/191/1619/19
У Х В А Л А

09 грудня 2019 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного :

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 ,

а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000409 від 06.12.2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000409 від 06.12.2019 року відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний прибув у судове засідання самостійно.

ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , 06.12.2019 року, близько 16 годин 00 хвилин, перебували за адресою: АДРЕСА_3 , а саме за місцем мешкання ОСОБА_7 куди ОСОБА_5 приїхав на передодні, де в останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне заволодіння чужого майна. В подальшому ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 вчинити кримінальне правопорушення відносно жінки на ім`я ОСОБА_8 . Так, того ж дня близько 17 години 40 хвилин розподіливши ролі та визначившись з діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вирушили на місце вчинення злочину. Прибувши за адресою АДРЕСА_4 де проживає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном постукав в вхідні двері будинку, які відчинив чоловік, в цей момент ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_11 , від чого останній відійшов на декілька кроків назад. Так ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з корисних мотивів, будучи об`єднані єдиним умислом, направленим на вчинення розбою, поєднаному з проникненням в домоволодіння, реалізуючи свій злочинний намір, та з погрозою застосування фізичної розправи, подолавши опір потерпілого зайшли до будинку без дозволу власників. Знаходячись в кухні будинку ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне заволодіння чужим майном з погрозою застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я, які потерпілий сприйняв реальними, почав вимагати грошові кошти. В цей час в іншій кімнаті знаходилась ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 , яка прохала не бити свого співмешканця. В подальшому ОСОБА_7 наніс 1 удар кулаком правої руки в нижню ліву частину обличчя ОСОБА_10 від чого остання впала на підлогу. Після чого ОСОБА_7 схопив з кухонного столу два кухонні ножі та почав ними хаотично махати, тим самим почав потерпілим про його застосування. В цей момент до кухонної кімнати повернувся ОСОБА_9 та злякавшись за своє життя та життя співмешканки схопив ніж за лезо та намагався відібрати ніж у нападника, та отримав поранення у вигляді порізу великого пальця лівої руки. Сприйнявши погрози нападників реальними, побоюючись за життя та життя своєї співмешканки ОСОБА_10 під тиском нападників ОСОБА_9 віддав грошові кошти в сумі вісімдесят три гривні.

Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 187 КК України, тобто «напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій)».

06.12.2019 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій).

Дії, ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій).
Підозрюваний ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий в період з 01.15 до 01.25 годин 07 грудня 2019 року.

07.12.2019 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-протоколом про прийняття про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду місця події, а саме території домоволодіння ОСОБА_12 ;

- довідкою наданою Васильківською ЦРЛ ДОР - ОСОБА_12 ;

- довідкою наданою Васильківською ЦРЛ ДОР - ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду предмета;

- протоколом огляду предмета;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно вчинив правопорушення проти життя та здоров`я особи, що серед правопорушень вказаної категорії становить особливу небезпеку, та дане правопорушення являється особливо тяжке та резонансне за яке законом передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, вчинив його в групі осіб - виникла необхідність у обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді взяття під варту.

Слідчий вважає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також запобігти спробам, а саме: підозрюваний, залишаючись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 разом зі своїм співучасником зникли з місця вчиненого правопорушення, після чого переховуючись від працівників поліції, намагаючись уникнути понесення покарання за вчинене ними правопорушення, тобто встановлена наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; залишаючись на свободі може повернутись до місця скоєння правопорушення, тобто до місця мешкання ОСОБА_12 та знищити докази вчиненого правопорушення, тобто встановлена наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити речі, які мають істотне значення для встановлень обставин кримінального правопорушення; залишаючись на свободі може впливати на покази потерпілих, тобто впливати на зміну показів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , користуючись своєю перевагою над особами похилого віку, які дали свідчення проти нього та ОСОБА_7 , тобто встановлена наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; Підозрюваний ОСОБА_5 схильний до вчинення тяжких або особливо тяжких правопорушень, оскільки ОСОБА_5 вчинивши правопорушення у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин, тобто встановлена наявність ризику передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зібраних під час досудового розслідування у своїй сукупності на підставі ч. 2 ст. 177 КПК України приведені в даному клопотанні обставини, безпосередньо вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України. Таким чином оцінюючи в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному провадженні є беззаперечні факти про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу окрім як тримання під варту є недоцільним. Саме такий запобіжний захід призведе до перешкоджання вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, впливати на потерпілих, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин справи та можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.

Захисник та підозрюваний заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого погодженого з прокурором, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує встановлені судом підстави обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що останній схильний до вчинення злочинів та може продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, залишаючись на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду,вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що негативно вплине на хід досудового розслідування, а застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Частиною 2 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме, до 04 лютого 2020 року, включно. Ухвала припиняє свою дію 05 лютого 2020 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1