Справа № 306/1885/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника-адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/824/19 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2019 року.
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повернуто прокурору.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тім, що він 13.08.2018 о 13:37 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «Вольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги М06 сполученням «Київ-Чоп», 749 км+221 (в межах Свалявського району Закарпатської області), рухаючись за межами населеного пункту правою смугою руху проїзної частини автомобільної дороги зі сторони Мукачева у напрямку м. Києва, порушуючи вимоги пунктів 3.2, 10.1 Правил дорожнього руху, не надавши переваги в русі службовому автомобілю Управління патрульної поліції в Закарпатській області марки «Тойота Пріус», реєстраційний номер НОМЕР_2 на синьому фоні, під керуванням інспектора роти № 2 вказаного управління ОСОБА_11 , що здійснював обгін з увімкненими маячками синього і червоного кольорів та увімкненим звуковим сигналом, почав виконувати маневр повороту ліворуч та виїхав на смугу руху останнього на такій відстані, на якій ОСОБА_11 уже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. Внаслідок порушення ОСОБА_6 правил дорожнього руху відбулося зіткнення зазначених автомобілів. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і пасажир автомобіля «Вольксваген Пасат» ОСОБА_9 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир автомобіля «Тойота Пріус» ОСОБА_12 , пасажири автомобіля «Вольксваген Пасат» ОСОБА_13 і ОСОБА_14 отримали легкі тілесні ушкодження.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті не зазначено потерпілу у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, та згідно з реєстру матеріалів досудового розслідування вона допитана в якості свідка, чим порушено її права як потерпілої. Також усупереч пункту 5 ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке не є коректним, не містить обставин, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню, а містить лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. До того ж в обвинуваченні не зазначено обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу цього злочину: часу, місця та способу вчинення злочинних дій. За таких обставин обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому суд дійшов висновку про необхідність його разом з додатками повернути прокурору.
В апеляційні скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду. Посилався на її незаконність та необґрунтованість у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Обґрунтовував апеляцію тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.291 КПК України, в ньому містяться окремо виділено і докладно викладено фактичні обставини, так і цілком зазначено коректне формулювання обвинувачення, а також вказано місце, час, спосіб та інші важливі обставини. Також зазначав апелянт, що оскільки ОСОБА_15 не подавала заяву щодо вчинення відносно неї злочину або заяву про залучення її до провадження як потерпілої майже протягом року, то слідчий, прокурор без її письмової згоди не міг визнати її потерпілою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок згідно з вимогами ч.7 ст.55 КПК України. Водночас не набуття статусу потерпілої на досудовому розслідування, не перешкоджає набути такий статус ОСОБА_15 під час судового розгляду за відповідною її заявою.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого та захисника про законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення, потерпілих і їх представника про законність ухвали та безпідставність апеляційної скарги, перевіривши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору, передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
На переконання колегії суддів, цих вимог судом першої інстанції під час розгляду в підготовчому судовому засіданні кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у повній мірі не дотримано.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст.291 КПК України.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в цьому кримінальному провадженні, такий містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України.
Згідно з пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
За таких обставин колегія суддів уважає про необґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке є некоректним, що в ньому відсутні обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню, а також що в ньому відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної сторони цього складу злочину: часу, місця і способу вчинення злочинних дій обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки такі висновки суду не ґрунтуються на наявному в матеріалах кримінального провадження обвинувальному акту.
Положеннями ч.2 ст.55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Пунктом 7 цієї є ж статті констатовано, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Матеріалами справи установлено, що з відповідною заявою про визнання потерпілою ОСОБА_9 звернулася до органу досудового розслідування лише 30.08.2019, яка зареєстрована 04.09.2019 за № 81. Однак відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, то 2 вересня 2019 року вже було завершено досудове розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Листом від 09.09.2019 за № 56/6/3657 ОСОБА_9 на її заяву від 30.08.2019 було повідомлено про неможливість через відсутність визначеного КПК України порядку залучення її як потерпілої на етапі ознайомлення із матеріалами провадження. Одночасно ОСОБА_9 роз`яснено її право подати таку заяву до суду, який розглядатиме справу по суті.
За таких обставин, колегія суддів уважає, що необґрунтованим є посилання місцевого суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з підстав не зазначення у ньому потерпілої ОСОБА_9 , яка внаслідок ДТП отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження і була допитана лише як свідок, оскільки відповідно до вимог ст.55 КПК України безпосередньо суд управі визнати ОСОБА_9 потерпілою на підставі її письмової заяви, яка міститься в матеріалах даного кримінального провадження.
Отже, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції послався як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчать про необхідність повернення такого прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції призначити судовий розгляд цього кримінального провадження.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акту, в ухвалі не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням наведеного місцевим судом порушено вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована - скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: