Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/587/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_5 (далі прокурор),

В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_5 клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

На підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою; заборонено залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , в нічний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 год. без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Визначено строк дії ухвали до 20.01.2020.
З матеріалів приєднаних до клопотання убачається, що 19 листопада 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінального правопорушення, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяло тяжке тілесне ушкодження. Відповідно до клопотання, 05 жовтня 2019 року приблизно о 21 годині, у нічний час доби, ОСОБА_6 не маючи посвідчення водія та керуючи технічно справним мотоциклом марки «LONCIN», без державного номерного знаку, та рухаючись по вул. Головній у селі Вонігово, у напрямку села Теребля, Тячівського району, біля будинку № 320, діючи всупереч вимог передбачених п. п. 2.3«б», 12.3 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 1-8 ребер справа та 1-6 ребра зліва; забою легень; розриву висхідної ділянки дуги аорти; гемо перикарду та тампонади серця; крововиливу у серпоподібну зв`язку печінки; забою м`яких тканин голови у вигляді чисельних саден обличчя та забійної рани чола; розриву паренхіми печінки; рваної рани лівого гомілково-ступневого суглобу та садна лівої ноги. Закрита травма грудної клітки та розриви паренхіми печінки, згідно наказу №6 МОЗ України п.п. 2.1.1 від 17.01.1995 року, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та призвели до настання його смерті. Вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2019 року та схемою до нього, висновками судово-автотехнічних експертиз, а також відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди. Посилається на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України чим ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків; скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Вважає, що із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак і запобігти зазначеним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, порушень процесуальної поведінки не допускав та сприяє досудовому розслідуванню кримінального провадження, з`являється до слідчого за першою вимогою, не веде аморальний спосіб життя, має постійне місце проживання разом з мамою та братом, де характеризується позитивно. Слідчим суддею враховано тяжкість кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, проте такі ризики слід оцінювати у сукупності з даними про особу підозрюваного, які б давали підстави для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які вказується у клопотанні, у тому числі наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України й тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого та визнав за можливе застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю в нічну пору доби з 22 год. до 07 год., що полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, який зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчий суддя належним чином не оцінив викладені в клопотанні обставини в їх сукупності. Стверджує, що слідчий суддя не врахував ризики того, що, підозрюваний розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений злочин, може виїхати за межі України чим ухилятись від виконання покладених на нього обов`язків, незаконно впливати на свідків, та те що за інкримінований злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Тому, вважає, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю у нічну пору доби з 22 год. до 07 год. є занадто м`яким і недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги ; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали підозрюваний ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України і, зокрема, про дотримання права особи на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінального правопорушення (злочину). Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.10.2019; висновком судової автотехнічної експертизи № 106 /11 від 11.11.2019 та іншими доказами.На підставі вказаних доказів слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке 15 листопада 2019 року, з дотриманням вимог ст. 278 КПК України, йому вручено. Між тим, колегія суддів зазначає, що учасниками судового розгляду не оспорювались висновки слідчого судді про обгрунтованість підозри.

З урахуванням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 слідчий суддя прийшов до висновку про те, що слідчим та прокурором доведено і наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків (переховування від органів досудового розслідування та суду та можливого незаконного впливу на свідків), із яким також погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Колегія суддів також вважає, що, обґрунтовуючи висновок про те, що слідчий та прокурор не довели, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з необережності, а також на дані про його особу раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є молодим за віком, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується.Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів враховує й те, що до апеляційної скарги не додано і в матеріалах судового провадження відсутні які-небудь переконливі дані про те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам; що обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_6 не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

При цьому, колегія суддів також враховує і те, що характер діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може вважатися достатньою та безумовною підставою для взяття його під варту.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано визнано, що слідчий та прокурор не довели, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, у зв`язку з чим, слідчим суддею обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого за видом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання були враховані як вищенаведені обставини та вимоги кримінального процесуального закону, так і дані про особу ОСОБА_6 , а тому, висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, без застосування електронних засобів контролю, вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку з чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими, а застосований щодо підозрюваного вказаний вище запобіжний захід достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що, постановляючи судове рішення, слідчий суддя належним чином не оцінив викладені в клопотанні обставини в їх сукупності, не в повній мірі врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , зокрема, те, що передбачене ч. 2 ст. 286 КК України кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, - колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, оскільки при обранні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу слідчим суддею враховано й тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ..

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд, окрім вищенаведеного, враховує те, що прокурором не надано будь-яких даних, які б свідчили про те, що з часу застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, він не виконував покладені на нього обов`язки чи вчиняв дії, на які вказується в клопотанні та апеляційній скарзі як на ризики. При цьому, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано враховані і прийняті до уваги і наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного, які стороною обвинувачення не піддаються сумніву, - і вважає їх такими, що не свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, і які б могли свідчити про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону на підозрюваного ОСОБА_6 покладено передбачені п. п. 1 -3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки та визначено строк їх дії.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що до апеляційної скарги не додано будь-яких клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи свідчити про незаконність таких висновків; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176 - 179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю до 20.01.2020 включно, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: