Справа № 521/6454/20
Номер провадження:1-кс/521/2143/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000707, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000707.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга є неприйнятною з наступних підстав.

У своїй скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять зобов`язати посадових осіб СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 потерпілими особами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку таким законом буде кримінальний процесуальний закон.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Також, відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України вбачається, що під час досудового розслідування клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З аналізу п.1 ч.1 ст. 303 та ч.2 ст. 307 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні може бути оскаржена саме бездіяльність у не вчиненні процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний виконати у встановлений кримінальним процесуальним законом строк та відповідне рішення за результатами розгляду скарги може бути щодо зобов`язання вчинити певну дію, в даному випадку, розглянути клопотання.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Тобто, кримінальний процесуальний закон передбачає оскарження рішення слідчого, якщо відповідне клопотання заявника не буде задоволено.

Таким чином, КПК України передбачає механізми, для оскарження бездіяльності та рішень на досудовому провадженні, проте, встановлює певні вимоги до скарг, які подані в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч.4 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги на рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що вказана скарга є неприйнятною.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора що не підлягає оскарженню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вимоги вказані у скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають КПК України та в даному випадку необхідно застосувати вимоги ч.4 ст. 304 КПК України та відмовити у відкритті провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000707 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1