печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , адвоката: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження №0001039 від 12.07.2019 року заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001039 від 12.07.2019 заступник начальника першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні.
Дослідивши матеріали провадження за клопотанням, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що Другим відділом Управління з розслідування злочинів, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001039 від 12.07.2019, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування встанволено, що посадові особи ДП «Завод 410 ЦА» за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння державними коштами, в рамках виконання державного оборонного замовлення з ремонту та модернізації повітряних суден типу «АН-26» ЗС України за результатами тендерної закупівлі, поставлено авіаційні вогнегасники та балони, які не відповідають стандартам, а тому не можуть використовуватись за призначенням. Всупереч виявлення фактів про не відповідність стандартам, вказане майно поставлене на літаки ЗС України, а будь-які рекламації щодо неякісного товару не направлялись. В той же час, зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зважаючи на факти порушення оформлення супровідної документації не вжито будь-яких заходів та прийнято роботи із модернізації літаків «АН-26», в ході яких були встановлені вогнегасники та кисневі балони з трійниками, які не відповідають заявленим вимогам та суперечать встановленим авіаційним правилам.

18.11.2019 на адресу третього слідчого відділу Першого управління Державного бюро розслідувань, в ході виконання доручення Управлінням контррозвідки Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області встановлено, що посадові особи ДП «Завод 410 ЦА» в рамках договору комісії із ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» через митний пост «Аеропорт «Київ» ІНФОРМАЦІЯ_2 постачають на (експорт) складових частин до літаків типу «Ан-32» до Республіки Індія.

18.11.2019 на адресу третього слідчого відділу Першого управління Державного бюро розслідувань, в ході виконання доручення Управлінням контррозвідки Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області встановлено, що посадові особи ДП «Завод 410 ЦА» в рамках договору комісії із ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» через митний пост «Аеропорт «Київ» Київської міської митниці ДФС постачають на (експорт) складових частин до літаків типу «Ан-32» до Республіки Індія.

Допитаний як свідок начальник цеху № 18 ДП «Антонов» ОСОБА_6 вказав, що номенклатурні номери, які вказані на виробах належать до літаків « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та виробництво їх може здійснювати виключно ДП «Антонов» та ліцензовані підприємства, а серед ліцензованих відсутні ТОВ «Континент Авіа», ТОВ «Керрта», ТОВ «АвіаБудПрогрес».

17.03.2020 на адресу Державного бюро розслідувань надійшов висновок експерта № 19/13/1-78/СЕ/19 від 16.03.2020 відповідно до якого встановлено, що маркування на виробах предметах (кронштейни, качалки, фітинги та повітрозбірники), що надані на дослідження, та які зазначені в протоколі обшуку від 05.12.2019, який проводився на ДП «Завод 410 ЦА» за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 94), не відповідають технічним умовам заводу виробника. Разом з тим, судово-товарознавчій експертизі описано невідповідності, які містяться у товаро-супровідній документації на вогнегасники та кисневі балони із трійниками.

В ході проведення обшуку 05.12.2019 на території ДП «Завод 410 ЦА», за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено в ході огляду місця події 15.04.2020, речі та документи, що були предметом дослідження товарознавчої експертизи № 19/13/1-78/СЕ/19 від 16.03.2020.

15.04.2020 постановою слідчого Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 вироби та документи, які були предметом дослідження експертизи, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001039, оскільки вказані об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В обгрунтування необхідності накладення арешту на майно, прокурор вказує, що вказані речі та документи, необхідні для встановлення істини у справі, мають важливе доказове значення та містять у собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та необхідні для встановлення розміру збитків в ході проведення судово-економічної експертизи.
Разом з тим, доказів на підтвердження необхідності накладення арешту прокурором не надано.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу та мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, та не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а відсутність вказаних доказів позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факти викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання сторони кримінального провадження №0001039 від 12.07.2019 року заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1