Справа №718/3435/19
Провадження №1-кп/718/197/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000138 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ВПУ № 24 м.Заставна, допризовника, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 04.11.2019 року приблизно о 00:10год., будучи неповнолітнім, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно не справним автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автодорозі 0-26111 сполученням «Ошихліби - Ставчани» поза межами населеного пункту с. Гаврилівці Кіцманського району Чернівецької області зі сторони с. Іванківці в напрямку с. Хлівище. Проїжджаючи ділянку дороги з ґрунтово-гравійним покриттям, яка пряма в плані, неповнолітній водій ОСОБА_3 , не врахувавши технічний стан транспортного засобу, дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, внаслідок чого втратив керування автомобілем та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо із подальшим наїздом на дерево. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «ВАЗ-2103»: ОСОБА_10 , 1997р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 709 від 26.11.2019р., спричинено смерть, яка настала від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з розвитком субарахноїдальних крововиливів та забоєм речовини головного мозку; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому XII ребра справа, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1132мд від 28.11.2019р., відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я; неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, множинних переломів кісток лицьового черепа, перелому верхньої та нижньої щелеп, забою головного мозку важкого ступеня, закритого поперечного перелому с/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, забійно-рваних ран правої вушної раковини, чола та верхньої губи, масивних значних різаних ран і забоїв в ділянці правої щоки, масивних глибоких саден і різаних ран в ділянці лівої щоки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1131мд від 12.12.2019р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п.12.1, 12.2, 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. та введених в дію з 01.01.2002р., які з технічної точки зору, у своїй сукупності, перебувають у причинному зв`язку з її настанням, та які вимагають від водія: п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій гіідприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, попрохавши вибачення у потерпілих, та показавши, що 04.11.2019р. вночі він, будучи за кермом автомобіля, із ОСОБА_11 , який сидів біля нього, ОСОБА_12 , який був позаду ОСОБА_11 , та із сестрою ОСОБА_13 , яка знаходилась позаду нього, їхали у магазин, був невеликий туман, видимість була середня, на дорозі була велика яма, дяку він побачив десь за 5 метрів, він намагався її уникнути та врізався в дерево. Посвідчення водія у нього і на той час і наразі немає. Автомобіль ВАЗ-2103 належить його братові ОСОБА_14 . Перед тим він вживав спиртне, але не відчував себе в стані сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 03.11.2019р. в обід біля 13-14год. жарили у нього шашлик із ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Потім, біля 19год., поїхали в бар, а біля 22-23год. поїхали у магазин на автомобілі, за кермом був ОСОБА_19 , біля нього видів ОСОБА_11 , позаду водія була ОСОБА_13 , а він посередині. Перед цим вони пили пиво та кон`як. Що стало причиною ДТП, йому не відомо, прокинувся він у лікарні. Тупичко ОСОБА_13 його дружина. Раніше їздив із ОСОБА_19 , він добре керує. Претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 03.11.2019р. жарили у ОСОБА_12 шашлик, після чого поїхали у бар, а потім у магазин. За кермом був ОСОБА_19 , він сидів біля водія, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_20 на задньому сидінні. Перед цим вони пили пиво та кон`як. Сталось ДТП, він нічого е пам`ятає. Дорога була мокра, видимість середня. Претензій до обвинуваченого не має.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , а також тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

При призначенні виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами, згідно п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_3 обставиною, передбаченою п.13 ч.1 ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_3 раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, є студентом Заставнівського ВПУ та позитивно характеризується навчальним закладом, умови його проживання є задовільними (а.к.п.193-205).

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта за № 514 від 27.11.2019р. ОСОБА_3 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та іншого тимчасового розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Як не психічно хворий, ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п.207-208).

Як вбачається з досудової доповіді Кіцманського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області, рівень ризику вчинення ОСОБА_3 є низьким, його виправлення без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку, передбаченого п.4 ч.3 ст.76 КК України виконання заходів, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

Згідно п.12 ч.1 ст.3 КПК України неповнолітня особа - малолітня особа, а також дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Як передбачено ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі. Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

Відповідно до ч.3 ст.50 КК України, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В справі відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_14 раніше отримував посвідчення водія на право керувати транспортним засобом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», призначення особі покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Враховуючи, що злочин вчинено з необережності, низький рівень вчинення обвинуваченим нового злочину, думку потерпілих, зокрема думку законного представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , думку законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 , який водночас є матір`ю загиблої ОСОБА_10 , які просили суд не позбавляти обвинуваченого волі, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання з випробуванням без призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У даному кримінальному провадженні у зв`язку з проведенням Чернівецьким НДЕКЦ МВС України експертиз понесені витрати: на проведення автотехнічних та інженерно-транспортної експертиз у розмірі: 1570,10грн. (а.к.п.42), 471,03грн. (а.к.п.57), 942,06грн. (а.к.п.174), всього 2983,19 гривень, які, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України, зокрема: - автомобіль марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_21 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_14 , який знаходиться на спеціальному майданчику Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області (а.к.п.33) і на який, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м Чернівці від 05.11.2019 року накладено арешт (а.к.п.36-37), - підлягає поверненню ОСОБА_14 , а накладений арешт підлягає скасуванню; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, підлягає поверненню ОСОБА_14 (а.к.п.33).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.11.2019 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 50000 гривень, яка внесена на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області № 8745 згідно квитанції № 0.0..1 від 06.11.2019р. ОСОБА_22 (а.к.п.164-165, 167).

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Оскільки застава не звертається в дохід держави, вона підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_22 .

Керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67, 75, 76, 104, 286 КК України, ст.ст.3, 100, 124, 182, 349, 368, 370, 394, 395, 484, 485, 488, 495, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки роки шість місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 2983,19 гривень у відшкодування вартості проведених експертиз.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м Чернівці від 05.11.2019 року арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_23 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_14 , який знаходиться на спеціальному майданчику Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, та повернути ОСОБА_14 , а також повернути останньому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Повернути заставодавцю ОСОБА_22 внесену на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області № 8745 згідно квитанції № 0.0..1 від 06.11.2019р. Кіцманського відділення Чернівецької філії АТ КБ Приватбанку суму застави у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1