Справа № 204/9643/18
Провадження № 1-кп/204/364/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0002035 від 24 листопада 2018 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, українки, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-16.12.2008 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2009 іспитовий строк скасовано, до відбуття 2 роки позбавлення волі;
-30.04.2013 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.203-2 КК України до штрафу в розмірі 170000 грн.;
-05.06.2014 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 17.06.2015 ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська звільнена від покарання в зв`язку з закінченням строку випробування;
-16.01.2016 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
-11.03.2020 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, 23.11.2018 приблизно о 18:00, знаходячись по вулиці Макарова навпроти буд.8, м. Дніпро, під деревом знайшла на землі, тим самим повторно, незаконно придбала одноразовий медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 1 мл., в якому містилась рідина світло-коричневого кольору та яку стала в подальшому незаконно, всупереч вимогам ст.4 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 №863 (із змінами), а також ст.2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР (із змінами), зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 23.11.2018, о 19:00, біля зупинки громадського транспорту, неподалік будинку 178, по вул.Робоча у м.Дніпро, працівниками поліції за куріння тютюнових виробів у забороненому місці була зупинена ОСОБА_4 , про що відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.175-1 КУпАП. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, в присутності понятих був проведений огляд особистих речей ОСОБА_5 , в ході якого на запитання працівників поліції про наявність заборонених предметів, ОСОБА_5 видала працівникам поліції з сумки темно-коричневого кольору, яка знаходилась при ній, медичний шприц, в якому містилась рідина світло-коричневого кольору, масою 1,0466 г, яка згідно висновку експерта № 1/8.6/4803 від 20.12.2018 є «опій ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовинну становить 0,0390 г, який згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесений до таблиці 1 списку 1 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, а згідно Указу МОЗ України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» (із змінами) не є невеликим розміром наркотичного засобу, що знаходиться в незаконному обігу, який ОСОБА_5 умисно, повторно, незаконно придбала та зберігала для особистого вживання без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро каялася, підтвердила всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Крім визнання вини ОСОБА_4 , її вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:
-копією протоколу про адміністративне правопорушення №227339 від 23.11.2018, з якого вбачається, що 23 листопада 2018 року приблизно о 19:00, ОСОБА_4 знаходилась за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, буд.178, та палила цигарки «LD» на зупинці громадського транспорту, чим порушила вимоги ч.1 ст.175-1 КУпАП (арк.кримінального провадження 9);
-копією постанови АПО18 по справі про адміністративне правопорушення від 23.11.2018, з якої вбачається, що 23 листопада 2018 року приблизно о 19:00, ОСОБА_4 знаходилась за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, буд.178, та палила цигарки «LD» на зупинці громадського транспорту, чим порушила вимоги ч.1 ст.175-1 КУпАП, за що була притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження (арк.кримінального провадження 10);
-протоколом огляду від 23.11.2018, відповідно до якого слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 в присутності понятих, за участі підозрюваної ОСОБА_4 було проведено огляд. Місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована поблизу зупинки громадського транспорту та магазину «Ситий тато», за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, буд.178. В ході огляду було встановлено, що ОСОБА_4 була зупинена на зупинці громадського транспорту за паління. На запитання співробітників поліції щодо наявності у неї заборонених предметів чи речей, ОСОБА_4 відповіла стверджено та на пропозицію співробітників поліції добровільно дістала із сумки темно-коричневого кольору, яка знаходилась у неї, та видала в присутності понятих медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений до відмітки приблизно 1 мл рідиною коричневого кольору. Шприц із захисним ковпачком поміщено та опечатано до спец-пакету №EXP0141659 на якому поставили свої підписи всі учасники процесу. Як пояснила ОСОБА_4 , вказана рідина «опій», яку вона зберігала для власних потреб, з фототаблицею (арк.кримінального провадження 11-14);
-висновком експерта №1/8.6/4803 від 20.12.2018, відповідно до якого, надана на дослідження 13.12.2018 рідина світло-коричневого кольору масою 1,0466 г, («...вилучена 23.11.2018 поблизу магазину «Ситий тато», за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, 178 поблизу зупинки громадського транспорту у громадянки ОСОБА_4 »), містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0390 г (арк.кримінального провадження 21-23).
Від допиту свідків, а також від огляду речових доказів сторони кримінального провадження відмовилися, тому свідки у судовому засіданні не допитувалися, речові докази не оглядалися.

Таким чином, всебічно, повно та неупереджено дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши всі докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України.

При цьому, кваліфікуючи діяння ОСОБА_4 за ознакою повторності, суд виходить з наступного.

16.02.2008 ОСОБА_4 була засуджена Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання із випробуванням на 2 роки. Постановою суду від 05.06.2009 іспитовий строк скасовано, ОСОБА_4 направлена для відбування покарання, звільнена 03.06.2011 у зв`язку з відбуттям строку покарання. На підставі ст.89 КК України, строк погашення судимості становлює 3 роки.

30.04.2013 ОСОБА_4 засуджено Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.203-2 КК України до штрафу у сумі 170000 грн. Таким чином, на підставі ч.5 ст.90 КК України, строк погашення судимості (3 роки) за злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, обчислювався заново. З тих самих підстав строк погашення судимості обчислювався заново у зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 злочинів, за які її було засуджено вироками суду від 05.06.2014 та 16.01.2016 (в обох випадках строк обчислювався заново, оскільки переривався скоєнням нового злочину).

Таким чином, на момент скоєння злочину за цим провадженням, судимість за ч.1 ст.309 КК України за вироком суду від 16.12.2008 не погашена, у зв`язку з чим дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ознакою повторності.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченої, всі обставини справи.

Так обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно з характеристикою, наданою за місцем мешкання, характеризується задовільно.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченій, суд враховує рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченої, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжує покарання останньої. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено. Підстав для застосування ст.75 КК України судом не встановлено, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 після призначення їй покарання неодноразово звільнялась судами від покарання із випробуванням, згідно до постанови суду від 05.06.2009 іспитовий строк порушувала та направлялась для відбування реального строку покарання; в інших випадках після звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку вчиняла нові злочини, що свідчить про неефективність звільнення від покарання та неможливість її виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджена 11.03.2020 Красногвардійський районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України, їй призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

В пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003, зазначено, що коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення,часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2020, ОСОБА_4 винна ще й у іншому злочині (за цим кримінальним провадженням), вчиненому до постановлення вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2020, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, враховуючи, що відповідно до п.23 постанови пленуму ВСУ від 24.10.2003, суд, в разі призначення реального покарання не може застосувати принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2020 необхідно виконувати окремо (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.09.2018).

Вирішуючи питання щодо необхідності призначення покарання за сукупністю вироків (мається на увазі вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч.1 ст.203-2 КК України від 30.04.2013, яким обвинуваченій призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 170000 грн), суд приходить до наступних висновків.

Статтею 80 КК України встановлені підстави звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється закінчення встановлених у законі строків зі дня вступу обвинувального вироку в законну силу, в зв`язку з чим засуджений звільняється від виконання призначеного судом покарання.

Умовами для звільнення особи від покарання за ст.80 КК України, є закінчення строків, передбачених ч.1,3 ст.80 КК України; не вчинення протягом строків, зазначених у ч.1,3 ст.80 КК України нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; неухилення засудженого від відбування покарання.

Як вже зазначалось вище в мотивувальній частині вироку, 30.04.2013 ОСОБА_4 засуджено Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.203-2 КК України до штрафу у сумі 170000 грн. Відповідно до довідки в матеріалах справ та з пояснень самої обвинуваченої, штраф нею не сплачено. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 203-2 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину. На підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк 2 роки. Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину. При цьому, судом встановлено, що після винесення вироку від 30.04.2013, ОСОБА_4 засуджувалась 05.06.2014 вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України (злочин скоєно 10.04.2014) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із випробуванням на 1 рік, а також вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2016 за ч.1 ст.309 КК України (злочин скоєно 24.06.2015). Таким чином, перебіг давності, необхідний для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за злочин, передбачений ч.1 ст.203-2 КК України за вироком суду від 30.04.2013, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку переривався скоєнням ОСОБА_4 нових злочинів, і розпочався заново з дати скоєння останнього за часом злочину, за яким ОСОБА_4 визнано винуватою за вироком суду від 16.01.2016. Строк давності обвинувального вироку від 30.04.2013 (в даному випадку два роки) сплинув 24.06.2017. З матеріалів справи не вбачається обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу. Злочин за кримінальним провадженням, яке наразі розглянуто судом, вчинено ОСОБА_4 23.11.2018, тобто вже після закінчення дворічного строку, передбаченого п.1.ч.1 ст.80 КК України. Епізод, з яким ОСОБА_4 визнано винуватою за вироком суду від 11.03.2020, вчинено 29.05.2019 (пізніше за часом аніж епізод, що зараз розглядається судом). З огляду на викладене, враховуючи відсутність у матеріалах справи обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу, строк давності виконання обвинувального вироку суду від 30.04.2013 сплинув, тому, незважаючи на фактичну несплату штрафу ОСОБА_4 станом на день ухвалення цього вироку, підстав для призначення покарання за сукупністю вироків в даному випадку у суду немає.

Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 858,00 грн та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 21.12.2018, а саме: рідину коричневого кольору масою 0,4448 г, вилучену 23.11.2018 під час проведення огляду місця події за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, буд.178, поблизу зупинки громадського транспорту у ОСОБА_4 , яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований (з урахуванням використаної речовини, необхідної для дослідження), яка поміщена в спец-пакет №3609795,який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно до квитанції 1551 - знищити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з дати приведення вироку до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати приведення вироку до виконання.

Вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2020 року, за яким ОСОБА_4 визнано винуватою за ч.1 ст.185 КК України до2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки виконувати окремо.

Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 00 коп та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 21.12.2018, а саме: рідину коричневого кольору масою 0,4448 г, вилучену 23.11.2018 під час проведення огляду місця події за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, буд.178, поблизу зупинки громадського транспорту у ОСОБА_4 , яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований (з урахуванням використаної речовини, необхідної для дослідження), яка поміщена в спец-пакет №3609795,який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно до квитанції 1551 - знищити.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1