Провадження № 1-кп/638/832/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

?07.11.2018 року Київського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком на 1 рік,

про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1, 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року, близько 19 годин 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Кооператор», розташованої за адресою: м. Харків, пр. Людвига Свободи,30, побачив велосипед торгівельної марки «GT 3.0», що належить ОСОБА_9 , який стояв біля торгівельного кіоску. Побачивши, що біля велосипеду нікого не має та він ніким не охороняється у ОСОБА_8 виник умисел на його таємне заволодіння. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу ОСОБА_8 таємно викрав вищезазначений велосипед, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6032 від 10.06.2015 року, складає 3100 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 в травні 2015 року (більш точну дату в ході розслідування не встановлено), знаходячись на території КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», розташованої за адресою: м. Харків, пров. Балакірева, 3а, знайшов паспорт громадянина України серійний номер НОМЕР_1 , виданий 06.02.2000 р. Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 втрачений останнім 07.11.2014 року, який ОСОБА_8 вирішив залишити собі з метою подальшого використання зазначеного паспорта у злочинних цілях.

Так, 31.05.2015 року в денний час доби ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом на вчинення злочину, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись поблизу прокатного пункту велосипедів «Прості рухи», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янко, 1, вчинив підроблення справжнього паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 шляхом повної заміни фотокартки з вклеюванням своєї власної фотокартки, чим вніс зміни у посвідчення загальнодержавного користування та призначення, яке надає права, складене у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 31.05.2015 року в проміжок часу з 15 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин з метою подальшого використання підробленого ним посвідчення загальнодержавного користування та призначення, що надає право, складене у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити прийшов до прокатного пункту велосипедів «Прості рухи», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янко, 1, де діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, а саме велосипедом "Optima F1" чорного кольору надав на підтвердження своєї особи підроблений ним паспорт ОСОБА_10 , з вклеєною до нього своєю власною фотокарткою, чим використав в корисливих цілях завідомо підроблений ним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.2000 року Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_10 в корисливих цілях.

Крім того, 31.05.2015 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно з прямим умислом на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна прийшов до прокатного пункту велосипедів «Прості рухи», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Дерев`янко, 1. З метою заволодіння велосипедом ОСОБА_8 надав на підтвердження своєї особи підроблений ним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.2000 р. Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_10 , на підставі чого отримав у прокаті велосипед "Optima F1" чорного кольору, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд та до вищезазначеного прокатного пункту не повернув, чим незаконно заволодів шляхом обману велосипедом "Optima F1", який належить ОСОБА_11 , спричинивши таким чином останньому матеріальну шкоду в розмірі 3 581 грн. 00 коп., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4675 від 03.11.2015 року.

Крім того, ОСОБА_8 15.09.2015 року у період часу з 21-40 годин до 21-50 годин, знаходячись за адресою: м. Харків, пров. О.Яроша, 14, побачив неподалік від центрального входу СК «Каразінський», пристебнутий велосипедним тросом з замком, велосипед торгівельної марки «Specialized» модель «HardRock 29», чорного кольору з вставками помаранчевого та синього кольору, серійний номер рами НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 . В цей час у ОСОБА_8 раптово виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна. З цією метою, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та повторно, ОСОБА_8 впевнившись в тому, що за його злочинними, протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору кодового номеру, відімкнув замок велосипедного тросу та непомітно для оточуючих навколо себе осіб, під виглядом власника велосипеда торгівельної марки «Specialized» модель «HardRock 29», чорного кольору з вставками помаранчевого та синього кольору, серійний номер рами НОМЕР_2 поїхав на ньому з місця вчинення злочину у невстановленому напрямку. Після чого, ОСОБА_8 розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4189 від 28.09.2015 року на загальну суму 8733,00 грн., яка складається з вартості велосипеда торгівельної марки «Specialized» модель «HardRock 29» з урахуванням зносу на час вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_8 20.05.2019 року о 13-45 годин, знаходячись на касі самообслуговування супермаркету «Дігма», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 18-Б, підійшов до стелажу з жувальними гумками «Орбит вайт бабл минт», та, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, а саме жувальних гумок «Орбит вайт бабл минт», які належать ТОВ «СТОРМАРК», переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, бажаючи діяти саме таким чином, таємно, шляхом вільного доступу, взяв коробку, в якій знаходились 30 одиниць вказаних жувальних гумок, після чого поклав її до сумки, яка була одягнута на ньому, та з метою отримати можливості розпорядитися ними, направився в сторону із супермаркету.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , з одягненою сумкою, пройшов касову зону, не сплативши за товар, та вийшов з території супермаркету «Дігма» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 18-Б, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «СТОРМАРК» матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12644 від 14.06.2019 року на суму 321,90 грн.

Потерпілими у кримінальному провадженні заявлені цивільні позови.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав в повному обсязі, визнав заявлені цивільні позови та детально виклав про обставини скоєння ним зазначених правопорушень.

За обставин, що ОСОБА_8 визнав свою провину в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 правильно розуміє обставини скоєних ним правопорушень. У суду відсутні сумніви у добровільності його позиції.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведеною.

Його дії суд кваліфікує: ч.1 ст.185 КК України а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.185 КК України а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.2 ст.190 КК України а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Судом досліджені дані, які характеризують особа обвинуваченого, та при цьому встановлено наступне:

ОСОБА_8 раніше судимий, останнє інкриміноване кримінальне правопорушення скоїв у період умовного засудження за попереднім вироком, не перебуває на обліку в Харківському обласному наркологічному диспансеру та Харківському міському ПНД, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер, середню тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особи обвинуваченого, обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття.

Відповідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді позбавлення в межах санкцій ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1, 4 ст. 358 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні покарання суд застосовує до обвинуваченого вимоги ч.4 ст. 70 КК України по наступній сукупності: епізоди за 2015 рік, а також покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.11.2018 року.

В силу ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_8 до призначеного покарання по епізоду від 20.05.2019 року необхідно частково призначити невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч.4 ст. 70 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального Кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі і на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі вимог Закону України від 26.11.2015 року, який набув чинності 24.12.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року, частину п`яту ст. 72 Кримінального Кодексу України викладено в наступній редакції:

« зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. За змістом зазначеної норми строк попереднього ув`язнення триває до набрання вироком законної сили.
Відповідно до висновку щодо правозастосування, який міститься у Постанові Верховного Суду України від 13 березня 2018 року в справі №440/853/17 у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Так, частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено у такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях статті5 Кримінального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державою і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.

У відповідності з матеріалами кримінального провадження строк попереднього ув`язнення обвинуваченого становить: 1) дата затримання ОСОБА_8 : 19.06.2019 року; дата ухвалення вироку: 17.02.2020 року.

Цивільні позови потерпілих суд задовольняє у повному обсязі, ціна позовів знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

По кримінальному провадженню судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1, 4 ст. 358 КК України та призначити наступне покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених цим вироком за сукупністю злочинів, скоєних у 2015 році, та вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
за ч.2 ст. 185 КК України (епізод від 20.05.2019 року) - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за ч.4 ст. 70 КК України та остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у вигляді 2 (двох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).

Строк покарання засудженому ОСОБА_8 відраховувати з моменту фактичного затримання з 19 червня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року), зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення в період з 19 червня 2019 року по дату винесення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ТОВ «СТОРМАРК» 321,90 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої скоєним кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 3581,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої скоєним кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих, судово-криміналістичної експертиз у розмірі 2798 грн. 20 коп. (дві тисячі сімсот дев`яносто вісім грн. 20 коп.)

Речові докази, передані потерпілим під розписки залишити в їх розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Головуючий: суддя