печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В :
26.12.2019 р. старший слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернувся до суду із означеним клопотанням, посилаючись на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, існують об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема, не проведено перелік слідчих (розшукових) і процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, втім ризики, передбачені ст. 177 КПК України і встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід підозрюваному, не зменшилися і продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 25.05.2018 р. за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_20 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_21 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_22 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_23 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_24 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_25 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_26 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_27 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_28 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_29 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_30 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_31 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), ОСОБА_32 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_33 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_34 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_35 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_36 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), ОСОБА_37 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255 КК України.
10.04.2019 р. о 12:21 год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

10.04.2019 р. останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

12.04.2019 р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 08.06.2019 р., із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (576 300 грн).

20.05.2019 р. першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_38 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 25.05.2018 р. продовжено до 3 місяців, тобто до 10.07.2019 р.

29.05.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 10.07.2019 р., включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб ( 576 300 грн.).

25.06.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 23.08.2019 р., включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (576 300 грн.).

19.08.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 10.10.2019 р., включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (576 300 грн.).

20.09.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 25.05.2018 р. продовжено до 9 місяців, тобто до 10.01.2020 р., включно.

24.09.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 23.11.2019 р., включно, із визначеням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (301 050 грн.).

14.11.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 10.01.2020 р., включно, із визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (301 050 грн.).

18.12.2019 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 25.05.2018 р. продовжено до 12 місяців, тобто до 10.04.2020 р., включно.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що означене встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, строків досудового розслідування, які, у свою чергу, були предметом апеляційного розгляду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У означеному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами. Їх сукупність надає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.307 КК України, є обґрунтованою, що з метою здійснення подальшого розслідування дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, та зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Європейський суд з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України» у рішенні від 13.01.2011 р. зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим, для здобуття належних та допустимих доказів для прийняття законного рішення на даний час у цьому провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, втім для закінчення досудового розслідування та звернення до суду із обвинувальним актом необхідно провести такі слідчі (розшукові), процесуальних дій. Їх результати мають важливе значення для досудового розгляду кримінального провадження, а саме: встановлення події кримінального правопорушення, винуватості підозрюваного, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, інших обставин, які підлягають доказуванню. За викладених обставин вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, із якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено даних про наявність підстав для заміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, оскільки не спростовано існування у кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Стосовно ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приймає доводи прокурора, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки інкриміновані підозрюваному злочини вчинювались з використанням великої кількості банківських карток, мобільної та комп`ютерної техніки, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, будучи на волі, продовжить свою злочинну діяльність.
Отже слідчий суддя на виконання приписів ст.ст. 177, 178 КПК України, практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так, як вони сформульовані у повідомлені про підозру, приходить до висновку про доведеність ризиків, їх актуальність.
На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, здійснені слідчі і процесуальні дії, та ті, які орган досудового розслідування має здійснити, слідчий суддя приходить висновку про задоволення клопотання, також враховує принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують тільки ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, приймає до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, що стороною захисту не спростовані надані стороною обвинувачення докази, які дають підстави для висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу з метою забезпечення прав, свобод підозрюваного і одночасно з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження органом досудового розслідування.
Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, такі підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування, розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Продовжити до 24 лютого 2020 р., включно, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 25.05.2018 р.

Одночасно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 301 050,00 грн.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:
Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172
Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ
р/р № 2089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , в разі внесення застави, наступні обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язки, покладених судом у разі внесення застави, визначити до 24.02.2020 р., включно, але не більше строків досудового розслідування.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки піозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1