Справа № 216/7004/19
Провадження № 1-кс/216/5556/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2019 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001882 від 21.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням про арешт майна, яке мотивував таким.

Слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001882 від 21.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

З метою повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, підтвердження факту тривалого функціонування нелегальної АЗС, АГЗП, з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діяльність якої може призвести до настання тяжких наслідків 21.11.2019 в період часу з 15:30 год. до 16:30 год. проведено санкціонований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу огляд за місцем знаходження АЗС, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 158В, в ході якого виявлено та вилучено:

- автозаправна колонка жовто-зеленого кольору на два автозаправних пістолета;

- дві металеві ємкості сірого-кольору для зберігання пального.

Виявлене обладнання, ємкості опечатано та залишено на відповідальне зберігання за місцем його знаходження, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 158В.

Відповідно до постанови слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.11.2019 зазначене обладнання, визнано речовими доказами.

З метою уникнення та недопущення створення небезпеки гибелі людей або настання інших тяжких наслідків слідчий просив накласти арешт на обладнання та ємкості, що були виявлені й вилучені під вказаного огляду.

У судове засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у вирішенні питання про накладення арешту поклався на розсуд суду.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання категорично заперечував, посилаючись на таке. Зазначене в клопотанні майно не використовується за призначенням, тому жодних ризиків, як і доказів існування ризиків, не має.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, яким, зокрема, є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження,

Частиною 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії»). Існування заборони на користування своїм майном являється непропорційним та непомірним тягарем для володільця, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод і свавільним обмеженням права власника на мирне володіння своїм майном (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Крім того, з урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001882 від 21.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з копією протоколу огляду 21.11.2019 року в період часу з 15:30 год. до 16:30 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2019 року було проведено огляд за місцем знаходження АЗС за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 158в, в ході якого виявлено:

- автозаправна колонка жовто-зеленого кольору на два автозаправних пістолета;

- дві металеві ємкості сірого-кольору для зберігання пального.

Виявлене обладнання та ємкості опечатано й залишено на відповідальне зберігання за місцем його знаходження, що підтверджується копією розписки.

Копії постанови про визнання зазначеного обладнання речовими доказами в кримінальному провадженні слідчим до клопотання не додано.

Крім того, з пояснень учасників розгляду клопотання встановлено, що зазначене в клопотанні обладнання дійсно не функціонує як АЗС.

При цьому слідчий суддя враховує позицію слідчого, який не наполягав на задоволенні клопотання та просив вирішити його на розсуд суду.

З огляду на наведене слідчий суддя дійшов висновку, що вказане клопотання слідчого про арешт майна є недостатньо обґрунтованим. При цьому слідчим у судовому засіданні не доведено наявності обставин, визначених ч. 3 ст. 132 КПК України, необхідності в накладенні арешту на зазначене в клопотанні майно та наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За встановлених обставин, виходячи із загальних засад кримінального провадження, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити за його недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001882 від 21.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, - відмовити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору та власнику, а в разі їх відсутності під час оголошення ухвали надіслати їм копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий, прокурор після отримання цієї ухвали повинні негайно вжити заходів щодо її виконання та направити повідомлення про її виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення (повного тексту).

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що згідно із ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1