Справа №463/2300/20
Провадження №1-кс/463/1411/20
У Х В А Л А
26 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з ідентичними скаргами від 10.03.2020 року та від 13.04.2020 року на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про злочин від 19.02.2020 року.
Ухвалою слідчого судді від 17.04.2020 року матеріали скарг об`єднано в одне провадження.
Скарги мотивує тим, що 19.02.2020 року подав на адресу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 375 КК України постановлення суддею Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 завідомо неправосудної постанови від 11.02.2016 року, однак всупереч вимогам закону відомості в ЄРДР останнім не внесені.
В судове засідання скаржник подав заяву про підтримання скарг та розгляд справи без його участі.
Представник Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарг, приходжу до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів скарг, ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, із заявою від 19.02.2020 року про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 375 КК України постановлення суддею Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 завідомо неправосудної постанови від 11.02.2016 року.
Наведені в заяві відомості до ЄРДР не внесені.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
При цьому, при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину слід брати до уваги роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади». Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Із змісту заяви ОСОБА_3 від 19.02.2020 року слідує, що суддя постановою від 11.02.2016 року відмовив йому у задоволенні частини позовних вимог, проігнорувавши положення чинного законодавства. Така постанова є завідомо неправосудною та скасована судом вищої інстанції.
Разом з тим, обставини, які зазначені в заяві про вчинення злочину не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, оскільки не несуть в собі відомостей, які б підтверджували ознаки злочину, а також мотив, прямий умисел чи зацікавленість судді. Заявник фактично не погоджується з судовим рішенням, яке було скасовано. Натомість саме по собі скасування судового рішення не вказує на ознаки неправосудності такого рішення.
З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що службові особи Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, не допустили протиправної бездіяльності. В останніх на підставі заяви ОСОБА_3 від 19.02.2020 року не виникло обов`язку щодо внесення відомостей до ЄРДР і тому в задоволенні скарг належить відмовити.
На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.02.2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1