Справа № 212/618/17-к
У Х В А Л А

про запобіжний захід

05 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальні провадження № 0002702 від 25.08.2019; № 0002997 від 17.09.2019; № 0000589 від 07.03.2019; № 0001133 від 15.05.2019 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строків тримання під вартою, строком на 60 діб, посилаючись на те, що наявні ризики вчинення нових злочинів, переховування від суду.

Обвинувачений поклався на розсуд суду при вирушенні даного клопотання.

Захисник зазначив, що прокурором не наведено доказів наявності вказаних ризиків, а тому просив суд змінити на інший більш м`який запобіжний захід.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, суд виходить не лише із вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується, кількість епізодів, щодо яких органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення, його поведінка до та безпосередньо після вчинення інкримінованих йому злочинів.
При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує наявність тяжкого обвинувачення, відсутність міцних соціальних зв`язків, те що обвинувачений не працює, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, під час розгляду справи вчинив нові умисні злочини, а тому суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, окрім виняткового не здатний забезпечити перешкод ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме наявні ризики переховуватися обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

За сукупності таких обставин, на даний час суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити, та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 травня 2020 року, включно.

Копію ухвали направити начальнику Криворізького слідчого ізолятору - для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1