Справа № 299/595/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурори ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/4806/114/20 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22. 03. 2018.

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Перечина, мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, без освіти, не працююча, що має на утриманні двох малолітніх дітей, в порядку ст. 89 КК України вважається такою, що немає судимості, засуджена:
- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 04 (чотирьох) років 01(одного) місяця позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 04 (чотирьох) років 02(двох) місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 04 (чотирьох) років 03(трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді 04 (чотири) роки 03(три) місяці позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 02 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки в порядку ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця роботи та проживання, а також періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Процесуальні витрати за проведення судових дактилоскопічних експертиз № 74 від 16.06.2014 в сумі 245,95 грн., № 76 від 16.06.2014 в сумі 245,95 грн., № 77 від 16.06.2014 в сумі 245,95 грн. стягнуто з обвинуваченої на користь держави, відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази: сліди папілярних рук, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Виноградівського РВ Барегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ухвалено знищити.

-2-

Згідно вироку ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_8 за попередньою з змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою по імені Йосип, з метою скоєння крадіжки чужого майна під приводом продавців та покупців сільськогосподарської продукції заходили до помешкань громадян Виноградівського району і при відсутності господарів проникали до їх будинків, вчиняли крадіжки грошових коштів та ювелірних виробів.
17.05.2014, близько 17 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_9 , умисно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , де впевнившись у відсутності власника, ОСОБА_9 через незачинені вхідні двері, проник до приміщення вказаного будинку, а ОСОБА_8 залишилась на подвір`ї спостерігати, щоб сторонні особи не викрили їх протиправні дії. Йосип перебуваючи в приміщенні спальної кімнати вказаного будинку, із шафи таємно викрав чоловічий гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 6000 грн. та золоті вироби, а саме: дві обручки, дві каблучки, одну пару жіночих сережок та одну пару дитячих сережок, загально вагою 13 грам вартістю 450 грн. за 1 грам, на суму 5850 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 11 850 грн..
Крім того, ОСОБА_8 19.05. 2014, близько 14 год. за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_9 , умисно, повторно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_11 , де впевнившись у відсутності власника, ОСОБА_9 через незачинені вхідні двері, проник до приміщення вказаного будинку, а ОСОБА_8 залишилась на подвір`ї спостерігати, щоб сторонні особи не викрили їх протиправні дії, ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні дитячої кімнати вказаного будинку, із шафи таємно викрав золоті вироби, а саме один перстень, однин ланцюжок, один браслет загальною вагою 20 грам вартістю 450 грн. за 1 грам, на загальну суму 9000 грн., та один срібний браслет вагою 10 грам вартістю 40 грн. за 1 грам, на загальну суму 400 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 9400 грн..
Також, ОСОБА_8 19.05. 2014, близько 14 год. 30 хв., за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_9 , умисно, повторно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , власником якого являється ОСОБА_12 , де впевнившись у відсутності власника, ОСОБА_9 через незачинені вхідні двері, проник до приміщення вказаного будинку, а ОСОБА_8 залишилась на подвір`ї спостерігати, щоб сторонні особи не викрили їх протиправні дії, а ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні спальної кімнати із шафи таємно викрав грошові кошти в сумі 350 грн. та золоті вироби, а саме: одну обручку, одну каблучку, ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 9 грам вартістю 450 грн. за 1 грам, на суму 4050 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 4350 грн..
Крім того ОСОБА_8 19.05. 2014, близько 15 год., за попередньою змовою з візуально знайомим ОСОБА_9 , умисно, повторно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_5 , власником якого являється ОСОБА_13 , де впевнившись у відсутності власника, ОСОБА_9 знайшовши ключ від вхідних дверей, проник до приміщення вказаного будинку, а ОСОБА_8 залишилась на вулиці спостерігати, щоб сторонні особи не викрили їх протиправні дії, а Йосип перебуваючи в приміщенні спальної кімнати із шафи таємно

-3-

викрав золоті вироби, а саме одну обручку та одну пару сережок загально вагою 6 грам вартістю 450 грн. за 1 грам, на суму 2700 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2700 грн..
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію її діянь, вказує на незаконність вироку суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок від 22. 03. 2018 щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді 04(чотири) роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання якщо вона протягом 02(двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме буде повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця роботи та проживання, а також періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. В решті вирок залишити без змін. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції не врахував положення ст. 33 КК України та п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України призначається покарання у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції, а за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Оскільки у даному кримінальному провадженні всі чотири епізоди злочинної діяльності ОСОБА_8 охоплюються єдиною самостійною кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України то суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_8 покарання окремо за кожний із зазначених злочинів.

Відповідно до вимог ч.5 ст.405 КПК України апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченої, її захисника та потерпілих, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Участь вказаних учасників кримінального провадження відповідно до вимог цього Кодексу не є обов`яковою. Захисник адвокат ОСОБА_14 подав письмову заяву у якій просив апеляційну скаргу прокурора розглянути у його та обвинуваченої відсутності.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі

-4-

об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що під час судового розгляду ОСОБА_8 повністю визнала себе винною у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні зі згоди обвинуваченої та інших учасників судового процесу, суд першої інстанції, з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченої та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у пред`явленому їй обвинуваченні, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються перевіреними судом першої інстанції доказами та учасниками кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України не перевіряються.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони, на думку колегії суддів, є обґрунтованими, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 70 КК України та роз`яснень, що містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_8 вчинила кримінальні правопорушення, за епізодом від 17.05.2014 та трьома епізодами від 19.05.2014, які охоплюються єдиною самостійною правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло.

Як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України за кожний окремий епізод, які не підлягають окремій кваліфікації із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Таким чином, з урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 при ухваленні вироку Виноградівським районним судом Закарпатської області необхідно було призначати покарання за всіма епізодами злочинної діяльності за ч.3 ст.185 КК України, які вчинені ОСОБА_8 , оскільки вони охоплюються єдиною кваліфікацією, без застосування ч.1 ст.70 КК України.

Отже, наведені в апеляційній скарзі прокурора твердження щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є слушними та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження.

-5-

Пунктом 2 ч. 1 ст. 407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до ст.ст. 409, 408 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку, якщо це не погіршує становище обвинуваченого.

Із доводів апеляційної скарги прокурора, що підтверджено прокурором і при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку, вбачається, що вид та міра призначеного покарання ОСОБА_8 , а також звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 02 (два) роки, не оскаржується, відповідно, в апеляційній скарзі не ставиться питання, що призводить до погіршення становища обвинуваченої, а тому вирок в цій частині підлягає зміні. Крім того підлягає виключенні із резолютивної частини вироку посилання на застосування ч.1 ст.70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 ..

У зв`язку з наведеним вирок необхідно змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, в частині призначеного покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України і призначення їй остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

За таких обставин,апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.03.2018 щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_8 вважати засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання на строк 04 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки, з покладенням на неї відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

В решті вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.03.2018 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом 03 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: