Справа № 126/1854/19
Провадження № 1-кп/151/20/20
УХВАЛА

іменем України

04 червня 2020 року

Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої подано

клопотання про застосування

заходів виховного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей

Чечельницької РДА ОСОБА_7

інспектора ювенальної превенції

сектору ювенальної превенції Бершадського

ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Чечельницького районного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 погоджене з прокурором Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 про застосування примусових заходів виховного характеру, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Бирлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 26.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Чечельницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 погоджене з прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування до малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, а саме до Макіївського професійного училищша соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка у кримінальному провадженні № 0000373 від 26.07.2019 року за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 289 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що 14.06.2019 року року біля 00 год. 10 хв. в м. Бершадь, по вул. Юрія Коваленка, Бершадського району, Вінницької області ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, відносно якого матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження та неповнолітніми, відносно яких матеріали досудового розслідування, виділено в окреме провадження, проходячи по вул. Юрія Коваленка, вирішили здійснити незаконне заволодіння належним ОСОБА_12 автомобілем марки Opel Omega 2.0 І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля житлового багатоквартирного будинку №16, з наміром використати його для проїзду в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області. З цією метою, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу сів за кермо у вищезазначений автомобіль, двері якого не були зачинені, а неповнолітня особа, відносно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, виштовхав автомобіль з двору на центральну вулицю Ю.Коваленка, де їх чекала соба, відносно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження та неповнолітній, відносно якого матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, які після цього сіли в автомобіль та ОСОБА_4 завів автомобіль за допомогою ключа, який знаходився у підлокітнику.
В подальшому на зазначеному автомобілі дані особи попрямували в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області за місцем проживання ОСОБА_4 , де під час руху за кермом даного автомобіля знаходилися всі по черзі.
Приїхавши в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області, із під капоту автомобіля Opel Omega 2.0 І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пішов дим, та ОСОБА_4 з особою, відносно якої, матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, та неповнолітніми, відносно яких матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, взявши каністру, яка знаходилася в багажнику автомобіля, набрали води із річки, заливши її в бачок для охолоджувальної рідини, та поїхали на вказаному автомобілі до будинку ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 .
Після чого, близько 03 год. 10 хв. 14.06.2019 року, приїхавши на даному автомобілі в м. Бершадь, Бершадського району Вінницької області, біля Бершадської ЗОШ №3, що знаходиться по вул. Ю. Коваленка, ОСОБА_4 вийшов із автомобіля, який у подальшому виявлено біля житлового квартирного будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.
В судовому засіданні у присутності захисника та законного представника неповнолітній ОСОБА_4 вину у вчинені суспільно небезпечного діяння визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно викрав вищевказаний автомобіль, запевнив, що більше такого не повториться, просить надати йому можливість виправитися для чого передати його під нагляд матері.
На підставі ст. 349 КПК України суд визнає за недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суда немає сумнівів у добровільності їх позицій.
При цьому суд вважає за необхідне допитати в якості свідка законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 матір ОСОБА_5 та дослідити докази, щодо умов проживання, виховання та навчання обвинуваченого, та стану його здоров`я.
Будучи допитана в якості свідка законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 мати ОСОБА_5 пояснила суду, що після того як їй ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2020 року передали сина на поруки і до цього часу він нових злочинів не скоював, змінилася його поведінка в кращу сторону, допомагає по домогосподарству, постійно повідомляє про місце свого знаходження, тому просить ще раз передати сина під її нагляд.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, передбачений п. 5 ч.2 ст.105 КК України, а саме: направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.
Потерпілий ОСОБА_12 надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, а саме передати під нагляд матері.
Представника служби у справах дітей Чечельницької РДА ОСОБА_7 та інспектор ювенальної превенції сектору ювенальної превенції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 висловили свою думку в якій вважають за можливе надати неповнолітньому ОСОБА_4 можливість для виправлення, передавши під нагляд матері.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Бирлівської сільської ради Бершадського району від 10 січня 2006 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин передбачений ч.2 ст. 289 КК України настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що малолітній ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до малолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Згідно ч. 2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
На момент вчинення неповнолітній ОСОБА_4 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, оскільки не досяг віку кримінальної відповідальності, а тому, до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері.
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються негативно за місцем навчання та проживання, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення (п. 5 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише для неповнолітніх, які вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру. До таких установ не можна направляти осіб, визнаних інвалідами, а також тих, кому згідно з висновком відповідних спеціалістів перебування там протипоказане за станом здоров`я через наявність певних захворювань.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вину неповнолітнього ОСОБА_4 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведена в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України.
Судом також враховано, що 11 лютого 2020 року ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_4 застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері строком на один рік за вчинення ним суспільно небезпечних діянь передбачений ч.1 ст. 289, ч. 1,2,3 ст. 140 КК України, при цьому суд приймає до уваги, що вказані суспільно небезпечні діяння відповідно даної ухвали були вчинені з 14.08.2019 року по 14.09.2019 року, а в клопотанні ставиться питання про застосування заходів виховного характеру відносно суспільно небезпечного діяння яке вчинено 14 червня 2019 року, тобто до вчинення попередніх суспільно небезпечних діянь які фактично повинні були бути охоплені попереднім клопотанням.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст.284, 292, 498-501, 392-395 КПК України,-
У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ст. 498 КПК України у кримінальному провадженні № 0000373 від 26.07.2019 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Бирлівської загальноосвітньої школи I-II ступенів, раніше не судимого, про застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 строком на один рік.
Речові докази : автомобіль OPEL OMEGA2.0I, типу легковий седан-В зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, на який ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року накладено арешт та передано на зберігання ОСОБА_12 скасувати арешт та залишити у його власності.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали негайно після його проголошення вручити сторонам.

Суддя : ОСОБА_1