Справа № 539/5016/19
Провадження №1-кп/548/80/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2019 року м. Хорол
Колегія суддів Хорольського районного суду Полтавської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0001414по обвинуваченню
ОСОБА_7
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.12.2019 року Хорольському районному суду Полтавської області визначено підсудність щодо розгляду справи по кримінальному провадженню № 0001414по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України.
Обвинувальний акт пред`явлений ОСОБА_7 за п.2 ч.2 ст.115 КК України, до суду надійшов 28.12.2019 року відповідно до ст. 314 КПК України та відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено.
Перевіривши надані матеріали, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо призначення судового розгляду, суд відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акта та викликає учасників судового провадження, які братимуть участь у судовому розгляді.
Оскільки обвинуваченому роз`яснено колегією суддів право на розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних і він відмовився від такого права, розгляд справи слід проводити колегіально в складі трьох професійних суддів.
В ході підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до приписів ст. 331 КПК України, до спливу раніше продовженого, посилаючись на те, що він обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та що на цей час наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України не зникли.
Потерпіла ОСОБА_8 не наполягала на продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .
Захисник заперечував стосовно продовження строку тримання під вартою, просив змінити обраний ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт, оскільки прокурором не доведено наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винним в інкримінованим йому злочинам, майновий стан, а також відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у колегії суддів відсутні обґрунтовані підстави вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, вказане свідчить про те, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може переховуватися від суду. Також у справі залишаються не допитані свідки та потерпіла, а тому у колегії суддів є підстави вважати, що обвинувачений, у разі звільнення з-під варти, може впливати на них.
Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.
Також при цьому суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Зважаючи на те що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Так, у даному випадку кримінальне правопорушення яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 є особливо тяжким злочином. На думку колегії суддів конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.
На даному етапі колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, колегії суддів не надано переконливих доказів щодо необхідності скасування запобіжного заходу обвинуваченому.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та зважаючи на необхідності призначення справи до судового розгляду, відсутності можливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд та відсутності доказів, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, суд вважає за необхідне ОСОБА_7 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 26.02.2020 року, включно.
Керуючись ст. ст. 331, 376 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА :
Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115, КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області за адресою: м.Хорол Полтавської області, вул.Незалежності,82, на 10.01.2020 року на 14:00 годину.
Розгляд справи проводити колегіально в складі трьох професійних суддів.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, обвинуваченого, свідків.
Про час розгляду справи повідомити учасників судового провадження.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження у кримінальному провадженні №0001414строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, задовольнити.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити, на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 24.02.2020 року, включно.
Повний текст ухвали виготовлено 02.01.2020 року.
Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3