КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/686/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представників власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000309 від 21.10.2019 року, яке було вилучено під час обшуку 1) за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3, у приміщенні Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», 2) за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_12 , 3) за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , 4) за адресою: АДРЕСА_3 , у офісному приміщенні кабінету №305 ОСОБА_14 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду Київської області від 19.12.2019 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду вищевказаного клопотання в суді першої інстанції.

На думку прокурора, при постановленні вищевказаної ухвали, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, оскільки в обґрунтування клопотання в якості додатків долучено інформацію Служби безпеки України про те, що ТОВ «Адоніс Мега Торг» та невстановленими особами створено протиправну схему з мінімізації платежів до державного бюджету шляхом вчинення злочинів у сфері зовнішньо-економічної діяльності, що завдає шкоди національним інтересам держави. Згідно вказаної інформації до протиправної діяльності причетні суб`єкти господарювання - ТОВ «Адоніс Мега Торг» та ТОВ «Віртекс-А».
Прокурор також зазначає, що ТОВ «Адоніс Мега Торг» та ТОВ «Віртекс-А» подали недостовірні дані стосовно походження сільськогосподарської продукції, а також набули вказану продукцію шляхом використання підроблених документів, що підтверджується дослідженням № 1-27/11/2019-дос віл 27.11.2019 року, згідно висновків якого, з урахуванням поставлених умов, підприємствами ТОВ «Адоніс Мега торг» штучно сформований обсяг операцій по придбанню сільськогосподарської продукції на суму 709 419 321 грн., а ТОВ «Віртекс-А» - на суму 409 801 759 грн.
У клопотанні прокурора, вилучені речі та документи, відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що сільськогосподарська продукція придбана та реалізована на підставі підроблених документів, тобто набута у результаті вчинення кримінального правопорушення, вилучені документи містять в собі відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, використання завідомо підроблених документів, розмір збитків тощо), на вказаних документах також містяться відомості щодо способу ухилення від сплати податків, документи в тому числі можуть підтверджувати фіктивність товарних операцій.

Крім того, у клопотанні про арешт майна, а також у протоколах обшуків, постанові про визнання майна речовими доказами, які долучено до клопотання, вказано достатньо даних, що дають підстави вважати, що вказані документи відносяться до кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні (папки, у яких зберігались відповідні документи, містять назв «AGRORTL PTE LTD»), в окремих документах зазначено експортери - ТОВ «Адоніс Мега Торг» та ТОВ «Віртекс-А», які є фігурантами кримінального провадження, також вилучено договори, в яких стороною зазначено «AGRORIL PTELTD», тощо), телефон та ноутбук можуть бути знаряддями вчинення злочину, адже використовувались фігурантами кримінального провадження для спілкування, складення документів, а тому у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на майно.
Під час проведення 11.12.2019 року обшуку офісного приміщення Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» було виявлено та вилучено документацію, що свідчить про наявність у складських приміщеннях ДП «Херсонський морський торговельний порт» сільськогосподарської продукції (соя), у кількості 11521 т. 850 кг, вказана інформація підтверджується матеріалами, виявленими в ході проведення обшуку та довідкою, наданою представниками ДП «Херсонський морський торговельний порт» від 11.12.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення представників власників майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчими Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 21.10.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що протягом 2019 року ТОВ «Адоніс Мега Торг» () здійснило експортні операції сільськогосподарської продукції на загальну суму 709 419 321 грн.

Службові особи ТОВ «Вірекс-А» () за сприянням невстановлених осіб відображують при експортному оформленні вантажів придбання сільськогосподарської продукції від наступних суб`єктів господарювання: ТОВ «Агро Велес» (), ТОВ «Транс Грейн» (), ТОВ «Компанія Рейл Агро» (), ТОВ «Шерон Груп» (), ТОВ «Укрресурс Груп» (), ТОВ «Грай-Вуд» (), та вказані операції декларуються як операції без сплати податку на додану вартість.

Протягом 2019 року ТОВ «Вірекс-А» () здійснило експортні операції сільськогосподарської продукції на загальну суму 409 801 759 грн.

Аналізом податкової звітності суб`єктів господарювання контрагентів ТОВ «Адоніс Мега Торг», ТОВ «Вірекс-А» зазначено, що ТОВ «Агро Велес» (), ТОВ «Транс Грейн» (), ТОВ «Компанія Рейл Агро» (), ТОВ «Шерон Груп» (), ТОВ «Укрресурс Груп» (), ТОВ «Грай - Вуд> (), ФГ «ЮГО» (), ТОВ «Центр Корпорейт» (код; ), ТОВ «Еко Трейд Захід» () здійснюють ведення фінансово - господарської діяльності з метою мінімізації податкового навантаження та створення передумов до ухилення від оподаткування.

З урахуванням вищезазначеного, на думку органу досудового розслідування, службові особи ТОВ «Адоніс Мега Торг» при здійсненні експортних операцій, в порушення вимог чинного податкового законодавства України умисно ухилились від сплати податку на прибуток у сумі 127 695 477 грн., а ТОВ «Вірекс-А» ухилились від сплати податку на прибуток у сумі 73 764 316 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великому розмірі.

Досудовим розслідуванням зазначено, що директор ТОВ «Адоніс Мега Торг» () ОСОБА_15 , спільно з ОСОБА_14 , організували протиправну схему, пов`язану з купівлею за готівкові кошти та подальшим експортом сільськогосподарської продукції українського походження через низку створених та придбаних суб`єктів господарювання.

ОСОБА_15 та ОСОБА_14 залучили до протиправної схеми наступних громадян України ОСОБА_13 , до функцій якого входять обов`язки по пошуку для придбання сільськогосподарської продукції, ОСОБА_12 , яка сприяє останнім в протиправній схемі та здійснює ведення бухгалтерського обліку суб`єктів господарювання, подає звітність до контролюючих органів та здійснює облік придбаної та експортованої продукції та ОСОБА_16 , який виконує функції по реєстрації суб`єктів господарювання на фіктивних директорів та пошук сільськогосподарської продукції під купівлю за готівкові кошти.

Крім того, службові особи ФГ «ЮГО» (), ТОВ «Центр Корпорейт» (), ТОВ «Еко Трейд Захід» (), ТОВ «Агро Велес» (), ТОВ «Транс Грейн» (), ТОВ «Компанія Рейл Агро» (), ТОВ «Шерон Груп» (), ТОВ «Укрресурс Груп»(), ТОВ «Грай-Вуд» () спільно з працівниками податкової міліції ГУ ДФС у Херсонській області» з метою одержання неправомірної вигоди від посадових осіб ТОВ «Адоніс Мега Торг» та ТОВ «Вірекс-А», шляхом підроблення та внесення недостовірних відомостей до документів щодо проведення своєї фінансово-господарської діяльності, використали свої службові обов`язки, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Під час проведення 11.12.2019 року санкціонованого обшуку офісного приміщення Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» було виявлено та вилучено документацію, що свідчить про наявність у складських приміщеннях ДП «Херсонський морський торговельний порт» сільськогосподарської продукції (соя), у кількості 11521 т. 850 кг, вказана інформація підтверджується матеріалами, виявленими в ході проведення обшуку та довідкою, наданою представниками ДП «Херсонський морський торговельний порт» від 11.12.2019 року.

Крім того зазначено, що вказана сільськогосподарська продукція (соя) призначалася суб`єкту господарювання - нерезиденту «AGORIL PTE. LTD», відповідно до договору зберігання укладеного між ДП «Херсонський морський торговельний порт» та суб`єкту господарювання, нерезидентом «AGORIL PTE. LTD».

Постачання вказаної сільськогосподарської продукції (соя), яка зберігається на території ДП «Херсонський морський торговельний порт» у кількості 11521 т. 850 кг, здійснювалося ТОВ «Бірею> А» (), що підтверджується вилученими в ході проведення обшуку матеріалами, зокрема, товарно-транспортними накладними.

16.12.2019 року прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_17 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000309 від 21.10.2019 року, яке було вилучено під час обшуку 1) за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3, у приміщенні Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», 2) за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_12 , 3) за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , 4) за адресою: АДРЕСА_3 , у офісному приміщенні кабінету №305 ОСОБА_14 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не надано жодних об`єктивних доказів на підтвердження наявності підстав для накладення арешту на вищевказане майно.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками слідчого судді з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя безпідставно відмовив у накладенні арешту на майно вилучено під час обшуку за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3, у приміщенні Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт»; за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_12 ; за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_13 ; за адресою: АДРЕСА_3 , у офісному приміщенні кабінету №305 ОСОБА_14 , з тих підстав, що у клопотанні прокурором не надано жодних об`єктивних даних, які дають підстави для його накладення.

З матеріалів провадження вбачається, що у клопотанні зазначено мету накладення арешту збереження речових доказів та прокурором надано до клопотання докази,які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 170 КПК України та має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, прокурор, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_18 від 11.12.2019 року, згідно якої майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000309, шляхом винесення про це постанови, в якій зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів вказана постанова є обґрунтованою, органом досудового розслідування належним чином доведено, що вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в цій частині у права та інтереси власників майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до негативних наслідків для досудового розслідування.
Проте, колегія суддів не може погодитися з доводами клопотання щодо необхідності накладення арешту на сільськогосподарську продукцію (сою), у кількості 11521 т. 850 кг, яке належить суб`єкту господарювання - нерезиденту «AGORIL PTE. LTD», відповідно до договору зберігання укладеного між ДП «Херсонський морський торговельний порт» та суб`єктом господарювання нерезидентом «AGORIL PTE. LTD», що підтверджується матеріалами провадження.
Прокурором не доведено, яке відношення має вилучена сільськогосподарська продукція (соя) до розслідування даного кримінального провадження та необґрунтовано необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження щодо зазначеного майна.
Тому, в контексті досліджуваних в кримінальному провадженні обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000309 від 21.10.2019 року, яке було вилучено під час обшуку 1) за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3, у приміщенні Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», 2) за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_12 , 3) за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , 4) за адресою: АДРЕСА_3 , у офісному приміщенні кабінету №305 ОСОБА_14 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000309 від 21.10.2019 року, - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуків 1) за адресою: АДРЕСА_4 , у приміщенні Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», 2) за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_12 , 3) за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , 4) за адресою: АДРЕСА_3 , у офісному приміщенні кабінету №305 ОСОБА_14 .
У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на сільськогосподарську продукцію (сою), у кількості 11521 т. 850 кг, - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3