В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0003295 від 03.11.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Жашківського району, Черкаської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 1) 17.03.2005 Черкаським апеляційним судом за ч. 2 п. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 12 років; 2) 11.06.2014 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяця. Звільненого 09.08.2017 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 03.11.2019 приблизно о 05.33 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території Білоцерківської міської лікарні № 2, по вул. Семашко, 9 в м. Біла Церква, Київської області, помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка прямувала до зупинки громадського транспорту.

Після чого, ОСОБА_3 попрямував за потерпілою, наздогнавши її біля будинку № 159 по бул. Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, де керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я останньої, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, підійшовши зі спини потерпілої, штовхнув останню у спину, внаслідок чого остання впала на землю на коліна.

В подальшому, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , долаючи опір потерпілої почав її душити двома руками в області шиї. Після чого, наніс один удар гострим предметом, зовні схожим на ніж, у правий бік в область тулуба, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження, а саме рану в правій поперековій області з ушкодженням правої навколо ниркової клітковини, навколо ниркової фасції та очеревини, ушкодження зв`язок печінки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів, відкрито заволодів сумкою марки «David Jones», належної потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 551 гривеня 25 копійок, у якій знаходились паспорт та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої, мобільний телефон марки «Samsung» «Prime 2» у комплекті з зарядним пристроєм, вартістю 1575,00 гривень, футляр до оправи «Bulget», в якому знаходилися окуляри з оправою марки «6200 Н02 Bulget» та лінзою «+1,25 Essilor (-) SHARP TRIO 1,61» загальною вартістю 4552,88 гривень, та гаманець зі шкірозамінника вартістю 99,38 гривень, у якому знаходилися грошові кошти в загальній сумі 400 гривень та банківська картка ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Після чого, ОСОБА_3 з місце вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7178, 51 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема ОСОБА_3 пояснив, що 03.11.2019 приблизно о 05.30 години перебуваючи на території Білоцерківської міської лікарні № 2, побачив жінку, яка прямувала в бік зупинки громадського транспорту, оскільки ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вирішив пограбувати останню. Так, підійшовши зі спини потерпілої, штовхнув її у спину від чого остання впала на землю, після чого ОСОБА_3 руками обхватив її за шию почав здавлювати її шию, на що потерпіла почала чинити опір та не віддавала жіночу сумку. Після чого ОСОБА_3 згадав, що у нього в кишені знаходився ніж, який він знайшов на передодні та поклав собі в кишеню куртку, так останній діставши ніж, наніс один удар в правий бік тулуба потерпілій. Після чого потерпіла припинила чинити йому опір та ОСОБА_3 забрав собі сумку, з гаманця який перебував у сумці забрав 400 гривень, а сумку зі всіма речами викинув у смітник, який перебував неподалік. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила справу розглядати без її присутності, цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Таким чином, у порядку ст. 325 КПК України вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 КПК України.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є визнання вини.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину, особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, також висновком судово-психіатричного експерта № 483 від 27.11.2019 встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує. ОСОБА_3 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю і потребує лікування від алкогольної залежності. Протипоказань до такого лікування у нього не виявлено. Крім цього суд враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення необхідної міри покарання обвинуваченому у вигляді мінімального строку покарання, які підтримала сторона захисту, отже суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при його обранні ризиків.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 має бути зарахований строк попереднього ув`язнення, а саме: відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 04.11.2019 до набрання вироком законної сили, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання з 04.11.2019 19.30 год.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі цивільного позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину на загальну суму 19454,01 гривень підлягає задоволенню.
Оскільки відповідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання з 04.11.2019 19.30 год.

Зарахувати ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 04.11.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 9454,01 грн. (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривень 01 коп.) та моральну шкоду в розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень) всього стягнути шкоду на загальну суму 19454,01 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривень 01 копійки), завданої в наслідок вчинення злочину.

Речові докази, а саме: слід речовини бурого кольору, який запакований до паперового конверту, запальничку зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору, гольф сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які запаковані до паперової коробки, куртку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, яка запакована в паперової коробки, сліди папілярних ліній, які поміщено до паперового конверту, які здані за квитанцією № 922 та зберігаються у камері схову Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1