Дата документу 12.12.2019
Справа № 501/2025/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000369 від 17 травня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Лиманське Роздільнянського району Одеської області, громадянки України, яка має неповну вищу освіту, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2019 року, приблизно о 10.30 год., в світлий час доби, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , здійснила його паркування вздовж правого краю проїзної частини просп. Миру в м. Чорноморську Одеської області, відносно руху транспорту з боку вул. Данченка в напрямку вул. 1 Травня, біля спортивного комплексу «Юність» (просп. Миру, 20). Після цього ОСОБА_8 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, діючи з необережності, грубо проігнорувала вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 15.12 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі Правила), якими передбачено:

п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

п. 15.12 - Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним,

проявляючи злочинну самовпевненість, залишила робоче місце водія, за відсутності будь-яких перешкод технічного характеру, які могли б зашкодити їй перевести ручку переключення передач в положення «P»-паркинг, та ввімкнути стоянкове гальмо, не виконала вказані дії, щоб виключалась можливість самовільного руху транспортного засобу, внаслідок чого транспортний засіб самовільно став рухатись з боку вул. Данченко в напрямку вул. 1 Травня по діагоналі від правого краю проїзної частини до лівого, перетнув зустрічні смуги руху транспорту і здійснив наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_5 , прижавши його передньою частиною кузову до задньої лівої бічної частини кузову автомобіля «TOYOTA YARIS», номерний знак НОМЕР_2 , який стояв, припаркований в заїзному кармані поблизу будинку № 27.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 спричинені такі тілесні ушкодження: переломи лівих поперечних виростків 4, 5 хребців поперекового відділу хребта та 1 хребця крижового відділу хребта; перелом лівої сідничної кістки; перелом лівих бічних мас крижі; перелом лівої здухвинної кістки, перелом лівої лобкової кістки без зміщення кісткових уламків, які складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень і оцінюються разом, спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 19-3084 від 19 червня 2019 року по дослідженню обставин наїзду автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 на пішохода, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 з метою недопущення самовільного руху транспортного засобу необхідно було перед тим як залишити робоче місце водія, ввімкнути понижену передачу та ввімкнути ручку переключення передач в положення «P»-паркинг, що регламентовано вимогами п.15.12 Правил. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , виконуючи у односторонньому порядку вимоги п. 15.12 Правил, мала технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. Наявність технічної можливості у водія автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 запобігти події шляхом виконання з її боку вимог п. 15.12 Правил, дозволяє прийти до висновку, що в цій дорожньо-транспортній ситуації її дії не відповідали вимогам зазначеного вище пункту Правил, створювали умови для настання події і знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 повністю визнала себе винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, не оспорювала фактичні обставини кримінального правопорушення та показала суду, що вдень 17 травня 2019 року вона припаркувала свій автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , вздовж правого краю проїзної частини просп. Миру в м. Чорноморську Одеської області, напроти спортивного комплексу «Юність», після чого вийшла з автомобілю, та не впевнена, що перевела ручку переключення передач в положення «паркинг» та не ввімкнувши стоянкове гальмо. Вона відволіклася та не побачила як автомобіль почав рухатись. Побачила тільки коли пригода вже відбулась та автомобіль притиснув потерпілого до іншого автомобіля. У вчиненому розкаялась.

Заявлений до неї потерпілим цивільний позов обвинувачена визнала частково, пояснивши, що заявлені у позові потерпілого матеріальні збитки у розмірі 15155,00 грн вона не визнає, оскільки належним відповідачем за позовом в цій частині має бути страхова компанія, в якій вона застрахувала свою цивільну відповідальність, заявлену до неї потерпілим моральну шкоду обвинувачена визнала у розмірі 10000,00 грн, пояснивши, що зазначена у позові сума 200000,00 грн є необґрунтованою.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 не оспорював обставини кримінального правопорушення, підтримав обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 , підтримав свій цивільний позов. Повідомив, що обвинувачена на відшкодувала спричинена йому шкода.

Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, крім її показань, підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що вдень 17 травня 2019 року стояв близько свого автомобіля «TOYOTA-YARIS» припаркованого у заїзному кармані на протилежній стороні дороги від спорткомплексу «Юність», коли раптово на невеликій відстані побачив що до нього наближається повільно рухавшийся автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» зі швидкістю приблизно 20 км/год. Від несподіваності він спробував рефлекторно захиститися від наїзду автомобіля виставивши руки вперед, але той наїхав на нього, прижавши до задньої лівої бічної частини кузову його автомобіля.

Свідок ОСОБА_9 , подруга обвинуваченої, показала суду, що під час відвідування разом з чоловіком та з ОСОБА_8 у лікарні ОСОБА_5 , останній пояснив, що намагався зупинити автомобіль ОСОБА_8 для захисту свого автомобілю.

Свідок ОСОБА_10 , чоловік ОСОБА_9 надав суду показання аналогічні показанням дружини.

Винуватість обвинуваченої підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею (а.с.61-68), відповідно до якого 17 травня 2019 року був проведений огляд ділянки місцевості (автошляху) біля буд. № 27 на просп. Миру в м. Чорноморську Одеської області, де на смугах руху транспорту у бік вул. Данченка виявлено автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , передньою частиною кузову звернений у бік вул. 1 Травня під кутом до правого бордюру, та автомобіль «TOYOTA YARIS», номерний знак НОМЕР_2 , який розташований у заїзному кармані та передньою частиною кузову звернений до правого бордюру. На передньому бампері автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , у верхній лівій кутовій частині декоративної решітки радіатора наявний скол лакофарбового покриття. Перевіркою технічного стану автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , встановлено, що рульове керування та гальмівна система автомобіля у справному стані. Також був проведений огляд автомобіля «TOYOTA YARIS», номерний знак НОМЕР_2 , на задньому лівому крилі якого виявлено вм`ятину та зчіс лакофарбового покриття,

- постановою про визнання та долучення до кримінального провадження в якості речового доказу автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.70),

- розпискою обвинуваченої про прийняття нею на відповідальне зберігання автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.69),

- висновком судово-медичної експертизи, згідно якого потерпілому внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди спричинені такі тілесні ушкодження: переломи лівих поперечних виростків 4, 5 хребців поперекового відділу хребта та 1 хребця крижового відділу хребта; перелом лівої сідничної кістки; перелом лівих бічних мас крижі; перелом лівої здухвинної кістки, перелом лівої лобкової кістки без зміщення кісткових уламків, які складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень і оцінюються разом, спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с.71-72),

- медичною довідкою, відповідно до якої потерпілому був встановлений діагноз: «Закритий перелам сідничної кістки зліва» та медичними документами ОСОБА_5 (а.с.74-86),

- висновком автотехнічної експертизи по дослідженню обставин наїзду автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 на пішохода (а.с.87-88), відповідно до якого в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 з метою недопущення самовільного руху транспортного засобу необхідно було перед тим як залишити робоче місце водія, ввімкнути понижену передачу та ввімкнути ручку переключення передач в положення «P»-паркинг, що регламентовано вимогами п.15.12 Правил. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , виконуючи у односторонньому порядку вимоги п. 15.12 Правил, мала технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. Наявність технічної можливості у водія автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 запобігти події шляхом виконання з її боку вимог п. 15.12 Правил, дозволяє дійти висновку, що в цій дорожньо-транспортній ситуації її дії не відповідали вимогам зазначеного вище пункту Правил, створювали умови для настання події і знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події,

- посвідченням водія на ім`я обвинуваченої та свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.94),

- медичним висновком (а.с.97), з якого вбачається, що 17 травня 2019 року обвинувачена у стані сп`яніння не перебувала.

Стороною обвинувачення також було надано суду як доказ вини обвинуваченої протокол проведення слідчого експерименту (а.с.90-93), за участю ОСОБА_8 як свідка. Із зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_8 надавала пояснення (по суті показання) щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, в яких визнала свою винуватість та відтворила дії, обстановку та обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Однак суд вважає цей доказ недопустимим з таких підстав.

Згідно Глави 4 КПК України (Докази та доказування) та ч.2 ст.84 КПК України процесуальним джерелом доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно Глави 20 КПК України (Слідчі (розшукові)дії) та ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів. До слідчих (розшукових) дій належить, зокрема, слідчий експеримент (ст.240 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.103 КПК України формою фіксування кримінального провадження є протокол.

Таким чином, протокол проведення слідчого експерименту не є сам по собі джерелом доказів в розумінні ст.84 КПК України, а є формою фіксування слідчої (розшукової) дії.

Зокрема, протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого є формою фіксування наданих ним на досудовому розслідуванні показань.

Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд не бере до уваги зафіксовані у протоколі проведення слідчого експерименту показання обвинуваченої як доказ її вини.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що вона раніше не судима (а.с.96 зворот), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.98), заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с.99, 100, 102, 111 зворот), не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді служби з питань пробації виправлення обвинуваченої, яка не становить високої небезпеки для суспільства, можливе без позбавлення або обмеження волі. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст.76 КК України

При призначенні обвинуваченій покарання, необхідного та достатнього для її виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують її покарання, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, майновий стан, та вважає, що їй має бути призначене покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченої, стверджуючи, що вчиненим злочином йому завдана матеріальна шкода, пов`язана з витратами на лікування, і моральна шкода, пов`язана із заподіянням йому моральних та фізичних страждань. Потерпілий просив стягнути з обвинуваченої на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15155,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн.

Судом встановлено, що станом на 17 травня 2019 року цивільно-правова відповідальність обвинуваченої, як особи, яка керувала автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.95). Відповідно до зазначеного Поліса страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 200000,00 грн, за шкоду, завдану майну, - 100000,00 грн.

Згідно з положенням ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, здоров`ю, майну третьої особи.

Крім того, відповідно до ст.26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 липня 2018 року за наслідками розгляду справи № 755/18006/15-ц, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність як власника наземних транспортних засобів, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За таких обставин суд вважає, що належним відповідачем за позовом потерпілого є страхова компанія ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Відповідно до ст.51 ЦПК України Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Потерпілий та його представник відмовились подавати клопотання про залучення співвідповідача або заміну первісного відповідача.

Як вбачається з обсягу вимог за позовом, відшкодування матеріальної шкоди повністю покривається зобов`язаннями страховика.

За таких обставин цивільний позов потерпілого в цієї частині поданий до неналежного відповідача та в цієї частині не підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимоги щодо стягнення зі страховика на користь постраждалої особи на відшкодування моральної шкоди обмежується 10000,00 грн (5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю) і надає підстави для розгляду цивільного позову в цієї частині за суттю.
Згідно із ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Обвинувачена визнала цивільний позов в частині на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00грн.

Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого, внаслідок яких потерпілому були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, йому також було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в його моральних стражданнях, погіршенні психічного та фізичного здоров`я, істотній зміні його нормальних життєвих зв`язків, які до теперішнього часу тривають (пересувається з палицею).

З урахуванням глибини та тривалості моральних страждань, відшкодування моральної шкоди суд визначає у розмірі 100000,00грн. З огляду з обсягу зобов`язань страховика, остаточна сума яку слід стягнути з обвинуваченої складає 90000,00 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_8 винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Речовий доказ (а.с.69): автомобіль «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_1 , переданий власниці - ОСОБА_8 (а.с.69) залишити їй.
Процесуальні витрати у розмірі 1570,00 грн, пов`язані із залученням експерта (а.с.89), стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково - стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 90000,00грн.
В решті вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя