Код суду 233 Справа № 233/12/20
Вирок
Іменем України
20 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
13 грудня 2019 року у денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 разом зі знайомим ОСОБА_6 та своєю співмешканкою ОСОБА_4 знаходились за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , де разом у зальній кімнаті вживали спиртні напої. Цього ж дня у вечірній час, більш точного часу не встановлено, під час розлиття спиртного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої останній почав ображати співмешканку нецензурною лайкою. В результаті сварки ОСОБА_5 , на ґрунті особистої нетерпимості та неприязні до ОСОБА_4 пішов з вказаного будинку на вулицю, а остання разом зі знайомим ОСОБА_6 продовжили вживати спиртні напої.
14 грудня 2019 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення їй тілесних ушкоджень.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 у вищевказаний день та час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та у зальній кімнаті побачив ОСОБА_4 , яка на той час спала на ліжку.
Далі, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підійшов до останньої та, схопивши її правою рукою за одяг, потягнув до прихожої кімнати вказаного будинку, де штовхнув її у крісло, внаслідок чого ОСОБА_4 опинилась у сидячому положенні в кріслі. Після чого, ОСОБА_5 наніс не менше шести ударів кулаками обох рук в область голови та обличчя, не менше трьох ударів кулаком правої руки в область передньої частини грудної клітини, 1 удар правою ногою у ліву передню частину грудної клітини.
Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тілесного ушкодження, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження:
- синці обличчя, грудної клітини, обох грудних залоз та спини, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- рани перенісся та лобу, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я;
- перелом 8-го ребра зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, та він визнає себе винним і бажає давати показання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 13 грудня 2019 року в денний час доби він разом із знайомим знаходився у ОСОБА_7 за місцем її мешкання ( АДРЕСА_2 ), де вони вживали алкогольні напої. Вночі він посварився із ОСОБА_8 та коли остання лежала на ліжку, схопив її та штовхнув у крісло, після чого почав наносити удари кулаками в голову, обличчя та грудну клітину, також вдарив ногою в грудну клітину. У вчиненому щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно того дня вона, її співмешканець ОСОБА_9 та знайомий ОСОБА_10 знаходились в неї вдома (по вул. Одеській, 10), де під час вживання алкогольних напоїв між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт. Останній пішов на вулицю, а вона вже пішла спати на ліжко, проте він повернувся, схопив її, штовхнувши у крісло. Після чого почав наносити удари кулаками в голову, обличчя та грудну клітину, також один раз вдарив ногою в грудну клітину. Просить суд обвинуваченого суворо не карати.
Відповідно до ч. 1 ст. 349 КПК України головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд пересвідчився в тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З`ясувавши думку прокурора, потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 та що вони правильно розуміють зміст цих обставин, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і її слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Провина ОСОБА_5 у вказаному кримінальному правопорушенні доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога, психіатра, фтізіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, відповідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставиною, відповідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, та що ОСОБА_5 щиро покаявся у кримінальному правопорушенні, з урахуванням думки потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суд суворо не карати ОСОБА_5 , частково приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченої, яка має для суду виключно рекомендаційний характер, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відомостей щодо речових доказів суду не надано.
Відомостей щодо процесуальних витрат суду не надано.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обов`язок нагляду за ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відомостей щодо речових доказів суду не надано.
Відомостей щодо процесуальних витрат суду не надано.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1