Справа № № 585/423/20
Номер провадження 1-кп/585/227/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
05 березня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту з банківських карток в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР №00029 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту, накладеного 22 січня 2020 року слідчим суддею Роменського міськрайонного суду Сумської області на банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що підстави у подальшому застосуванні арешту з банківських карток по даному кримінальному провадженні відсутні, так як арешт на них накладався з метою можливого забезпечення в подальшому цивільного позову чи судових витрат. Судові витрати по справі відсутні; в підготовчому засіданні потерпілим цивільного позову не заявлено. Таким чином, на даний час не має підстав для продовження арешту, накладеного на банківські картки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав.
Прокурор в судовому засіданні проти скасування арешту на банківські картки обвинуваченого не заперечувала.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00029 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2020 р. накладено арешт, зокрема, на банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 . Згідно ухвали суду ризики для накладення арешту зазначено п.1ч.2ст.170 КПК України, а саме: з метою збереження речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не був присутні при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Пунктом 2 Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, передбачено що арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними(яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно з якою, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_4 є власником даних банківських карток, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судових витрат по справі не має, а тому суд вважає, що підстави у подальшому застосуванні арешту банківських карток обвинуваченого по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 170, 174, 309, 369-372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту з банківських карток в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР №00029 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 22 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, на банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .
Арешт на решту майна, накладений 22 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, залишити без змін.
Зобов`язати уповноважену особу Роменського ВП ГУНП в Сумській області та/або прокурора Роменської місцевої прокуратури, передати банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який тримається під вартою в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені сторонами під час апеляційного оскарження кінцевого рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1