Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/327/20
Номер провадження: 1-кс/511/124/20
25.03.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 по розгляду кримінального провадження №0000032 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.02.2020року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду 25.02.2020 року вказаний обвинувальний акт розподілений в провадження судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 26.02.2020 року було призначено підготовче судове засідання по вищезазначеному кримінальному провадженню на 16.03.2020 року.

16.03.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із письмовою заявою про відвід судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_4 .

Свою заяву обґрунтував тим, що 06.06.2017 року суддею Роздільнянського районного суду ОСОБА_4 ухвалено обвинувальний вирок у кримінальному провадженні № 0001201 від 07.10.2015року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст.367 КК України та призначено останньому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік 6 місяців. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року вказаний вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.06.2017 року скасовано, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримати.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного суду вищезазначений вирок апеляційного суду Одеської області за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 367 КК України скасовано з направленням справи до апеляційної інстанції на новий розгляд. Враховуючи вищенаведене адвокат вважає, що існують об`єктивні данні, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 статті 344 КПК України питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що раніше в провадженні судді ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
Згідно вироку суду від 06.06.2017 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу з позбавленням його права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими функціями терміном на 1 рік 6 місяців.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року вказаний вирок суду був скасований та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 було закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного суду вирок апеляційного суду Одеської області у кримінальному провадженні № 0001201 від 07.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 367 КК України скасований з направленням справи до апеляційної інстанції на новий розгляд.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції апеляційний суд зазначив, що прокурором-процесуальним керівником у кримінальному провадженні, були не виконані приписи ст. 217 КПК України, щодо виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 в окреме провадження, тому письмові докази, на які посилається суд першої інстанції у вироку, а саме: клопотання про проведення позапланової ревізії у кримінальному провадженні № 0000648, погодженого з прокурором ОСОБА_6 ; ухвали суду про задоволення клопотання про проведення позапланової ревізії; постанови слідчого від 01.09.2015 року про призначення судово-економічної експертизи; акт ревізії № 730/06 від 21.09.2015 року; висновок № Е90 від 19.03.2015 року експерта у кримінальному провадженні № 0000322; договори, акти виконаних робіт, калькуляції, є недопустимими доказами у кримінальному провадженні № 0001201, оскільки орган досудового розслідування та прокурор, реалізували свої повноваження для забезпечення досудового розслідування кримінального правопорушення, у спосіб, не передбачений КПК України.

Статтею 76 КПК України визначено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а саме: відповідно до ч. 2 - суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Статтею 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а, й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) («Кургіапои проти Кіпру» [ВП], № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Відповідно, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності («Pullar проти Сполученого Королівства», рішення від 10 червня 1996 рок, п. 32, Reports 1996-ІІІ).

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Національне законодавство та судова практика чітко визначає можливості розгляду справи лише безстороннім (неупередженим) судом.

Суд встановив, що суддя ОСОБА_4 раніше проголошувала відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обвинувальний вирок за вчинення ним службового злочину в період перебування на посаді начальника відділу освіти Роздільнянської РДА , який в подальшому був скасований, а по справі був проголошений виправдовувальний вирок, а на теперішній час розгляд даного кримінального провадження не завершений.

Дане кримінальне провадження стосується безпосередньо виконання посадових обов`язків ОСОБА_5 на посаді директора КУ СВТГРР «Роздільнянський центр забезпечення та обслуговування закладів та установ освіти», а тому вказані обставини і участь судді в розгляді попередньої справи можуть викликати сумніви щодо неупередженості та безсторонності прийняття будь-якого рішення складом суду під головуванням судді ОСОБА_4 , а тому, у відповідності до ч.4 ст.75 КПК України, відносяться до обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою виключення обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді зазначеного кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000032 стосовно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 по розгляду кримінального провадження №0000032 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №1кп/511/11/20, номер справи 511/327/20 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, передати на розгляд іншому судді у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1