Провадження №1-кп/127/1051/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника -

ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

представників Служби у справах дітей Вінницької міської ради - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілого: ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.10.2016 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року звільнений від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році»,

-06.08.2019 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк з 04.02.2019 по 05.02.2019, з 12.02.2019 по 29.11.2019 року,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009565 від 05.12.2016 року, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.01.2017 року органом 0511, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27- ч.2 ст. 185 КК України, відомості про який внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009565 від 05.12.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року, в період часу з 09.00 до 10.00 год., неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 9-Б класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 Вінницької міської ради, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись на території школи, що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 27, запропонував однокласнику, неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно скоїти крадіжку шуруповерта з майстерні трудового навчання даної школи, який належав вчителю трудового навчання ОСОБА_13 , на що ОСОБА_8 погодився, таким чином вступивши у попередню змову.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, маючи на меті усунути перешкоди, що заважали його реалізації та сприяючи вчиненню крадіжки, ОСОБА_8 діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , умисно того ж дня, знаходячись в кабінеті трудового навчання вказаної школи, після закінчення уроку, близько 11.00 год., помітивши на одному з верстатів майстерні шуруповерт червоно-чорного кольору, марки «Гранит», моделі «ШБА-18», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з верстата шуруповерт марки «Гранит» та заховав його за мішками при вході до приміщення аудиторії та вийшов з майстерні, після чого, приблизно о 13 год. 45 хв. повідомив по це ОСОБА_5 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_5 для завершення злочинних дій, усвідомлюючи, що сприяє вчиненню крадіжки, усуваючи перешкоди, що заважали реалізації спільного злочинного наміру та діям виконавця, підійшов до учителя трудового навчання ОСОБА_13 та відволік його увагу, а в цей час ОСОБА_5 , будучи безпосереднім виконавцем злочинного наміру, достовірно знаючи місцезнаходження шуруповерту, будучи впевненим, що увагу власника майна відволікає ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшовши до входу в приміщення майстерні, витягнув шуруповерт червоно-чорного кольору, марки «Гранит», моделі «ШБА-18» з-під мішків та помістив під куртку, в яку був одягнений та разом з викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3473/16-21 від 26.12.2016 р. вартість шуруповерта червоно-чорного кольору, марки «Гранит», моделі «ШБА-18», складала 858,20 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_14 завдали майнової шкоди потерпілому ОСОБА_13 на суму 858,20 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, у вчиненому розкаявся, суду пояснив, що він підтримував з ОСОБА_14 дружні відносини, 28.11.2016 він був на навчанні в школі №26 м. Вінниці, того дня ОСОБА_5 не було на уроках. На перерві після першого уроку ОСОБА_5 прийшов до школи, та сказав, що йому потрібен шуруповерт, запропонувавши викрасти його у вчителя з трудового навчання, на що він погодився.

Після цього, коли він був на уроці трудового навчання, то помітив на столі біля верстатів шуруповерт, який належав вчителю ОСОБА_13 та який вони використовували під час занять під наглядом учителя. Після уроку, коли усі учні вийшли з майстерні, він усвідомлюючи, що вчитель не дозволяє використовувати шуруповерт поза межами майстерні і поза уроком, умисно без дозволу вчителя непомітно для інших осіб, взяв вказаний інструмент та виходячи із майстерні останнім, сховав шуруповерт на виході за мішками.

Після уроків на запитання ОСОБА_5 , він повідомив останньому де заховав інструмент та вони разом пішли, щоб його забрали. Коли вони прийшли до майстерні, за вказівкою ОСОБА_5 він відволік увагу вчителя, а ОСОБА_15 в цей час забрав шуруповерт зі схованки. Потім він побачив, що ОСОБА_5 побіг в напрямку приміщення школи, демонструючи йому з-під куртки шуруповерт. Він усвідомлює, що таким чином він був співучасником у вчиненні крадіжки.

На запитання учителя він не повідомляв, що взяв шуруповерт, так як боявся ОСОБА_5 , який залякував його своїми друзями.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, у вчиненому розкаявся, суду пояснив, що він товаришував з ОСОБА_8 28.11.2016 року на навчанні на уроках він не був, однак заходив до школи. Приблизно об 11-11:30 годині йому телефонували ОСОБА_16 та однокласник на ім`я ОСОБА_17 , після чого приблизно о 12.10-12.20 він прийшов до приміщення школи. ОСОБА_16 повідомив, що у нього є шуруповерт і попросив поміняти його на електронну сигарету, повідомив, що шуруповерт схований за мішками в майстерні. Він знав, що вказаний інструмент належить вчителю з трудового навчання, однак пішов до місця схованки і в той час як ОСОБА_16 відволік учителя, забрав шуруповерт.

Окрім визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину їхня вина доводиться також показаннями потерпілого, свідків, іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що він працює вчителем з трудового навчання у ЗОШ І-ІІІ ступенів №26 Вінницької міської ради. У нього в майстерні, де проводяться уроки з трудового навчання зберігався шуруповерт марки «Гранит», моделі «ШБА-18», який він придбав за власні кошти та який учні під його наглядом використовували на уроці. Виносити інструменти з майстерні без дозволу вчителя було заборонено і про це були учні обізнані. В листопаді місяці 2016 року він виявив зникнення свого шуруповерта який зазвичай лежав на верстакові, який знаходився найближче до вчителя. Він пам`ятає, що в день зникнення інструменту ОСОБА_8 підходив до нього та просив дати йому шматок дроту, при цьому він нахилявся до шухляди свого столу для відшукання дроту та в цей час не спостерігав за тим, що відбувалось навколо.

Він запитував ОСОБА_8 та усіх учнів про те чи їм відомо, де знаходиться шуруповерт, однак учні, в тому числі ОСОБА_8 відповіли, що їм з цього приводу нічого не відомо.

В подальшому, після звернення до правоохоронних органів, йому повернули викрадений інструмент в робочому стані, без пошкоджень. В день крадіжки на уроці був лише ОСОБА_16 , ОСОБА_18 того дня він не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона являється заступником директора ЗОШ І-ІІІ ст. №26 Вінницької міської ради. Їй відомо, що у 2016 році у вчителя з трудового навчання було викрадено шуруповерт, належний останньому. В подальшу від правоохоронних органів їй стало відомо, що крадіжку вчинили учні їхньої школи ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що вона працювала психологом в ЗОШ І-ІІІ ст. №26 Вінницької міської ради. В школі навчалися обвинувачений ОСОБА_5 який перебував за своєю поведінкою в групі дітей «ризику», як схильний до вчинення крадіжок та такий, що прогулював навчання. ОСОБА_8 також перебував в групі «ризику» як схильний до вчинення крадіжок , однак відзначався кращою поведінкою, аніж ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він товаришує з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . В 2016 році обвинувачені пішли до майстерні, де проводиться урок з трудового навчання та повернулися звідти з шуруповертом. Після цього всі розійшлися по домівках.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він знає обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . В 2016 році, після уроків ОСОБА_5 біля школи покликав ОСОБА_8 та вони пішли в напрямку майстерні. Потім він побачив, що ОСОБА_5 ховав під курткою шуруповерт. Він знав, що даний інструмент належить їхньому вчителю з трудового навчання.

Допитана в судовому засіданні в якості законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_23 суду повідомила, що ОСОБА_5 являється її сином, виховувався в сім`ї, де також є молодші діти. Про викрадення шуруповерта вона дізналася від свого брата, а потім від працівників поліції. В день вчинення крадіжки її син не відвідував уроки через хворобу та був вдома. Йому хтось зателефонував, після чого він пішов з дому, сказавши, що йому потрібно до школи. Згодом її брат ОСОБА_24 розповів їй, що її син приніс йому шуруповерт, повідомивши, що нібито у товариша помер батько та ї потрібні гроші, тому пропонував придбати інструмент, однак він відмовився купувати інструмент. В подальшому на її запитання син зізнався в крадіжці шуруповерта. На її переконання, син шкодує про вчинене.

Вона як мати має лише незначний вплив на сина, до батька він взагалі не прислухався, батько не приймає участі у вихованні дитини, вона самостійно забезпечує сина усім необхідним. Син забезпечений харчуванням та одягом, спиртне не вживав, однак палить цигарки.

Вдома син допомагає по господарству, однак в школі навчається не дуже добре, оточення його друзів вважає нормальним, хоча знає, що майже усі друзі сина притягувалися до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень, в тому числі і злочинів.

Допитана в судовому засіданні в якості законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_25 суду повідомила, що останній являється її сином. Її син виховується в повній сім`ї, має батька, братів-сестер немає. Син розповів їй, що в 2016 році виніс зі школи шуруповерт. Пояснив, що вчинив так через те, що боявся друзів ОСОБА_26 . Чому не звернувся за допомогою до батьків не пояснив, про вчинене син жалкує. Її син піддається впливу батьків, однак також і піддається негативному впливу друзів. На даний час її син перейшов на навчання до училища, де навчається посередньо, але краще ніж у школі. В його колі його спілкування немає осіб, які б притягувались до кримінальної відповідальності. Син допомагає по домашньому господарству. Вона забороняла сину товаришувати з ОСОБА_5 , однак вони спілкувалися. Вважає, що ОСОБА_5 мав негативний вплив на її сина.

Допитана в судовому засіданні представник служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_11 суду пояснила, що обоє обвинувачених не перебувають на обліку служби як діти, які опинилися в складних сімейних обставинах, щодо батьків інформації про ухилення від виконання обов`язків не надходило, просила суд врахувати, що обвинувачені під час вчинення злочину були неповнолітніми та розкаялися у вчиненому.

Крім того, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину також доводиться дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про злочин від ОСОБА_13 05.12.2016 року (т.1 а.с. 136), відповідно до якого ОСОБА_13 просить прийняти мір до невідомої особи, яка 28.11.2016 в період часу з 07:50 години до 12:40 години, таємно, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку його шуруповерта «Гранит» помаранчевого кольору, вартістю 1800 гривень, який знаходився на столі в слюсарній майстерні ЗОШ №26 м. Вінниці, по вулиці Хмельницьке шосе, 27;

- даними заяви ОСОБА_13 від 05.12.2016 року про надання дозволу на проведення огляду у майстернях трудового навчання, що знаходяться на території ЗОШ №26 м. Вінниці (т.1 а.с. 137);

-даними протоколу огляду місця події від 05.12.2016 року, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину (т.1 .с. 139);

- даними заяви ОСОБА_13 від 05.12.2016 року про добровільне надання працівникам поліції документів на викрадений шуруповерта «Гранит» (т.1 а.с. 139);

- даними витягів з наказів ЗОШ І-ІІІ ст. №26 Вінницької міської ради, а саме: №146-К від 04.09.2015 року про призначення ОСОБА_13 на посаду вчителя трудового навчання з 07.09.2015 року (т.1 а.с.144) та №76-ЗП від 01.09.2016 про призначення ОСОБА_13 завідуючим майстернями обслуговуючої праці (т.1 а.с. 145);

- даними довідки КЗ «ЗОШ І-ІІІ ст. №26 Вінницької міської ради» (т.1 а.с. 146), відповідно до якої шуруповерт, який був викрадений з майстерні трудового навчання на балансі школи не перебуває;

- даними заяви ОСОБА_24 від 05.12.2016 року, відповідно до якої він добровільно видав працівникам поліції шуруповерт «Граніт» 001КСАМЕ-07.13-0000997, який йому надав його племінник ОСОБА_5 для подальшої реалізації (т.1 а.с. 147);

- даними постанови слідчого від 26.12.2016 про визнання шуруповерта марки «Гранит ШБА-18» речовим доказом в кримінальному провадженні та передачу його потеплілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання (т.1 а.с. 148);

- розпискою потерпілого ОСОБА_13 про отримання на відповідальне зберігання речового доказу - шуруповерта марки «Гранит» чорно-червоного кольору (т.1 а.с. 149);

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи №3473/16-21 від 26.12.2016 року, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість шуруповерта марки «Гранит», моделі «ШБА-18» в корпусі червоно-чорного кольору, з урахуванням його стану, на момент вчинення злочину складала 858,20 грн. (т.1 а.с. 151-153);

- даними протоколу огляду предмету від 26.12.2016 року з додатками, відповідно до якого проведено огляд шуруповерта марки «Гранит», моделі «ШБА-18» в корпусі червоно-чорного кольору (т.1 а.с. 155-157);

- даними заяви директора КП «ЗОШ І-ІІІ ст. №26 Вінницької міської ради» ОСОБА_27 від 18.05.2016 року про надання добровільної згоди на проведення слідчих дій на території та у приміщеннях школи (т.1 а.с. 161);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року з підозрюваним ОСОБА_8 з додатками (т.1 а.с. 162-164).

Проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину у вчинені інкримінованого злочину визнав, ОСОБА_5 , який вину у вчинені інкримінованого злочину визнав, частково не визнаючи обставини, зазначені в обвинувальному акті, показання потерпілого, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а їхні дії слід кваліфікувати:
- ОСОБА_8 за ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України як пособництво в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд дійшов такого переконання, виходячи з наступного.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" № 10 від 06.11.2009р. - дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у формі пособництва з посиланням на частину 5 ст.27 КК України.
Частина 5 ст.27 КК України передбачає, що пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України, злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль.
Так, з урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 що вчинили протиправні дії за попередньою змовою, до таких дій суд відносить: попередню домовленість про усунення перешкод ОСОБА_8 для вчинення крадіжки, приховання майна в приміщенні майстерні з метою подальшого його вилучення ОСОБА_5 , спільне перебування в майстерні, під час якого ОСОБА_8 відволікав власника майна - вчителя з метою сприяння ОСОБА_5 у безпосередньому вилученні майна, тобто у виконанні об`єктивної сторони злочину.
Так, суд враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_13 , а також показання самого ОСОБА_5 вважає доведеним, що ОСОБА_8 знав про злочинні наміри ОСОБА_5 та сприяв їх реалізації. При цьому ОСОБА_8 міг добровільно відмовитись від пособництва у вчиненні злочину, шляхом відмови від виконання завдань ОСОБА_5 , приховуванні будівельного інструменту, відволіканні уваги вчителя під час викрадення майна. Таким чином ОСОБА_8 підлягає відповідальності не тільки за дії, які він сам вчинив, але й за результат дій інших співучасників, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, не зважаючи на невизнання ОСОБА_5 обставин вчинення злочину, встановлених органом досудового розслідування а саме того, що він був безпосереднім виконавцем та ініціатором вчинення злочину, останній визнав, що він вчинив об`єктивну сторону злочину та викрав шуруповерт під час того як ОСОБА_8 відволікав власника майна, що підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами. При цьому невизнання ОСОБА_5 обставини, що саме він був ініціатором вчинення злочину, при виконання ним у співучасті з ОСОБА_28 об`єктивної сторони злочину, не впливає на кваліфікацію його дій, а таку позицію ОСОБА_5 суд розцінює як природну захисну реакцію та намагання висвітлити свої дії у більш сприятливому для нього світлі з метою пом`якшення міри покарання.
Крім того, позиція ОСОБА_8 про обставини вчинення ним злочину у співучасті з ОСОБА_5 , а саме пособництво у вчиненні крадіжки, також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 спільно пішли до майстерні, після чого вийшовши з майстерні ОСОБА_5 продемонстрував, що у нього під курткою був шуруповерт, належний вчителю. Крім того, сам ОСОБА_5 не заперечував той факт, що він разом з ОСОБА_8 пішов до шкільної майстерні з метою забрати звідти шуруповерт, який ОСОБА_8 попередньо приховав біля виходу з майстерні, а прийшовши до вказаного місця таємно, користуючись тим, що ОСОБА_8 відволік вчителя, викрав шуруповерт.
Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.5 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_8 , який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 175,), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 166, 167), задовільно характеризується за місцем навчання (т.1 а.с. 169-170).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_8 до вчиненого злочину, а саме визнання ним вини, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особливостей кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені Розділом ХV КК України, враховуючи висновок органу пробації, викладений і досудовій доповіді на обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до якого ризик повторно вчинення останнім злочину визначено як «низький», суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_8 нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк наближений до найнижчої межі, визначеної в санкції ч.2 ст. 185 КК України з врахуванням вимог п. 2 ч.3 ст. 102 КК України.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який являється раніше несудимим та вчинив злочин будучи неповнолітнім, зважаючи на позитивну поведінку останнього після вчинення злочину, невчинення ним нових злочинів з 2016 року, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_8 без його ізоляції від суспільства без реального відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. ст. 75, 104 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком та із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Також судом враховано особу ОСОБА_5 , який є особою раніше судимою (т.1 а.с. 202-213, т.2 а.с. 47-65), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 183, 184) перебуває під консультативним спостереженням лікаря-психіатра (т.1 а.с. 184), відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №72 від 19.05.2016 року ОСОБА_5 як на момент вчинення злочину так і на час проведення експертизи на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.1 а.с. 185-191), задовільно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 177), негативно характеризується за місцем навчання (т.1 а.с. 198, 201).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину, а саме визнання ним вини, те, що ОСОБА_5 до вчинення даного злочину не був судимим за умисні злочин проти власності, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особливостей кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені Розділом ХV КК України, враховуючи висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді на обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якого ризик повторно вчинення останнім злочину визначено як «середній», суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі/ на строк наближений до нижчої межі, визначеної в санкції ч.2 ст. 185 КК України з врахуванням вимог п. 2 ч.3 ст. 102 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, слід визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня оголошення вироку.
Керуючись ч.3 ст. 3 та ч.1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про можливість застосування відносно ОСОБА_5 ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року, оскільки він вчинив злочин 28.11.2016 року, тобто під час дії вказаної норми яка має ретроспективний характер дії та після набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019 року законної сили 29.11.2019 року, останній був залишений в слідчому ізоляторі для розгляду даного кримінального провадження.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_5 строк перебування в слідчому ізоляторі під час судового розгляду даного кримінального провадження слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.11.2019 по день набрання вироком законної сили.

Також, відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в рівних частинах слід стягнути вартість проведення криміналістичних досліджень судово-товарознавчої експертизи, проведення якої було зумовлено розслідуванням вчиненого ними злочину у співучасті (т. 1 а.с.154).

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 27, 50, 63, 65-67, 70, 75, 76, 98, 102-104 КК України, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 484 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27- ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку - з 10.01.2020 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_5 строк перебування в слідчому ізоляторі під час судового розгляду даного кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.11.2019 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 процесуальні витрати на загальну суму 352 гривні 40 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за висновок судово-товарознавчої експертизи №3473/16-21 від 26.12.2016 року.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ в кримінальному провадженні - шуруповерт марки «Гранит ШБА-18», який переданий на відповідальне зберігання потеплілому ОСОБА_13 (т.1 а.с. 149) - залишити останньому після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: