Справа № 505/2146/19
Провадження № 1-кп/493/42/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - ОСОБА_2

ПРОКУРОРІВ ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ПРЕДСТАВНИКА ПОТЕРПІЛОГО АДВОКАТА ОСОБА_5

ЗАХИСНИКА АДВОКАТА ОСОБА_6

ПОТЕРПІЛОГО ТА

ЦИВІЛЬНОГО ПОЗИВАЧА ОСОБА_7

ОБВИНУВАЧЕНОЇ ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001202, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Котовськ Одеської області, українки, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, працюючої на посаді слюсаря Виробничого підрозділу служби вагонного господарства «Експлуатаційне вагонне депо Подільськ» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», одруженої, яка має на утриманні одну малолітню дитину, невійськовозобов`язаної, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 жовтня 2015 року приблизно об 11 годині ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Lancer 1.6» державний номер НОМЕР_1 , у денний час доби та в умовах необмеженої видимості, здійснювала рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю дороги по вул..Мельниченка (Калініна) в м.Подільськ Одеської області, на якій організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, дорожньої розмітки не має, у правій смузі свого напряму руху зі швидкістю 10-15 км/год, при великому скупченні людей, в порушення вимог п.2.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п/п «б» п.2.3 Правил…, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.1 Правил…, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.13.1 Правил…, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, рух керованого автомобіля постійно не контролювала, вкрай уважною не була, за дорожньою обстановкою не стежила, чим створювала небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Наближаючись до будинку АДРЕСА_2 , рухаючись поміж значного скупчення людей, не врахувавши дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно була спроможна виявити, а саме що попереду автомобіля про проїзній частині в тому ж напрямку рухався пішохід ОСОБА_11 , заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації, не вжила, не переконалась у безпеці свого руху, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжила, нехтуючи безпекою учасників руху, продовжувала рух, не дотримавшись при об`їзді безпечного інтервалу, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_11 . В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламчастого перелому н/з обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, рани внутрішньої поверхні правої гомілки, які відповідно до п.2.1.3. «м» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 винуватою себе у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала та пояснила, що 4 жовтня 2015 року приблизно о 10 год. ранку вона рухалася своїм автомобілем «Мітсубіші Лансер» світло-сірого кольору по вул..Калініна в м.Подільську зі швидкістю приблизно 10-15 км/год. На той час її водійський стаж складав 4 роки, проблем із зором вона не має. По тій же вулиці проїжджали інші автомобілі. Попереду неї пішоходів на проїзній частині не було. Вона почула крики людей, тому зупинилася. Коли вийшла з автомобіля, побачила чоловіка, у якого була пошкоджена нога. Цей чоловік лежав на проїзній частині позаду автомобіля. Вона запропонувала допомогу цьому чоловіку, але той відповів, що вже викликали Швидку допомогу. Після госпіталізації потерпілого вона поїхала до лікарні, там надала матеріальну допомогу на його лікування в загальній сумі 9 тис. грн., так як вона із благодійних спонукань допомагає багатьом людям. Після повернення потерпілого із обласної лікарні вона разом зі своїм адвокатом приїхала до нього додому та запропонувала матеріальну допомогу в сумі 1 тис. доларів США. Однак враховуючи, що потерпілий не хотів відмовлятися від претензій до неї, вона цю допомогу не надала. До дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої отримав ушкодження потерпілий, вона відношення не має, хто скоїв наїзд на потерпілого, їй не відомо. Крім того на стадії судових дебатів просила звільнити її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що 4 жовтня 2015 року приблизно об 11 годині він ішов у м.Подільську по вул. Мельниченка (бувша вул..Калініна). Так як тротуару на цій вулиці немає, а на обочині дороги знаходяться торгові палатки, він, як і інші пішоходи, рухався про проїзній частині дороги, а саме, по її правій стороні по ходу його руху. Ніяких зустрічних транспортних засобів він не бачив, також не чув, щоб позаду нього рухався транспорт, та звукового сигналу, який би подавав водій транспортного засобу. Однак він відчув удар ззаду, від якого упав на дорогу. Помітив, що його нога була у неприродньому становищі, а саме, ступня була повернута в іншу сторону. В цей час від нього від`їхав автомобіль «Мітсубіші Лансер» сріблястого кольору, інших транспортних засобів він не бачив. Пішоходи, що знаходилися там же, зупинили цей автомобіль, за кермом якого була жінка. Вона підійшла до нього та запропонувала відвезти до лікарні, однак він дочекався приїзду «Швидкої допомоги». В лікарні йому діагностували перелом кінцівки, прооперували та реанімобілем доставили до обласної лікарні, де йому ще проводилось оперативне лікування, був застосований апарат ОСОБА_12 , він отримав інвалідність 3-ї групи, проходив тривалий курс лікування. Обвинувачена відшкодувала йому витрати на придбання цього апарата в сумі 9 тис. грн., інші понесені витрати йому не відшкодовані, хоча після його повернення з лікарні обвинувачена пропонувала сплатити йому ще 1 тис. доларів США взамін на його відмову від будь-яких претензій до неї з метою закриття кримінального провадження, однак він відмовився від такої пропозиції. При цьому обвинувачена не заперечувала того факту, що вона здійснила наїзд на нього. Тому він просить стягнути з обвинуваченої матеріальні збитки, а також моральну шкоду, завдану внаслідок перенесених фізичних та моральних страждань, втрати працездатності.

Показами свідка ОСОБА_13 про те, що 4 жовтня 2015 року приблизно о 10-11 год. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 йшли з ринку по вул.Мельниченка в м.Подільську про проїзній частині ближче до обочини. Чоловік ішов позаду неї, вона почула звук удару, озирнувшись, побачила, що чоловік лежав на дорозі, у нього була пошкоджена права нога, від нього від`їжджав автомобіль сірого кольору, інших транспортних засобів там не було. Звукового сигналу перед наїздом водій не подавала. Люди зупинили автомобіль приблизно за 6-8 м, вийшла жінка-водій, перехожі кричали на неї. Викликали Швидку допомогу, чоловіка госпіталізували до лікарні. Туди ж приїхала жінка-водій, на лікування чоловіка надала 9 тис. грн. Чоловік переніс декілька операцій, в обласній лікарні йому застосовували апарат ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона здійснювала реалізацію продукції в м.Подільську на обочині бувшої вул..Калініна неподалік від ринку, де здійснювалася торгівля й іншими особами. Була ясна погода. Приблизно о 10-11 год. вона почула звук удару, побачила, що на проїзну частину впав чоловік, від нього від`їжджав автомобіль сірого кольору. Інших транспортних засобів на дорозі не було. Звукового сигналу перед ударом автомобіль не подавав. За декілька метрів перехожі зупинили автомобіль, з якого вийшла жінка. На місце події викликали Швидку допомогу та працівників міліції.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона здійснювала торгівлю на вул. Калініна біля ринку в м.Подільську. По проїзній частині проходило багато людей, хоча там є тротуари. Приблизно після 10 год. вона почула крики людей, побачила, що на дорозі лежав чоловік. За декілька метрів від нього зупинився автомобіль, інших транспортних засобів там не було. Люди почали говорити, що водій цього автомобіля - жінка збила чоловіка. Вона особисто момент наїзду не бачила, звукового сигналу не чула.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він здійснював торгівлю на обочині на вул..Калініна в м.Подільську. Зі сторони ринку рухався автомобіль світло-сірого кольору на невисокій швидкості, інших транспортних засобів на дорозі не було. Він почув крики людей, побачив, що на проїзній частині лежав чоловік, автомобіль стояв за декілька метрів від потерпілого. Люди говорили, що жінка-водій збила чоловіка.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він працює лікарем. До центральної районної лікарні був доставлений постраждалий від ДТП чоловік, у якого був діагностований оскольчатий перелом голені, він надавав йому першу медичну допомогу в приймальному відділенні лікарні.

Протоколом огляду місця ДТП від 04.10.2015., згідно якого було проведено огляд місця ДТП по вул..Калініна в м.Котовську, з місця пригоди вилучено автомобіль «MITSUBISHI LANCER» д.н. НОМЕР_1 (т.1 а.с.179-182). Суд не погоджується з доводами захисника про недопустимість вказаного протоколу огляду місця події через відсутністьу ньому підпису спеціаліста-криміналіста ОСОБА_18 , оскільки в протоколі огляду вказана особа не зазначена в якості учасника слідчої дії, отже і підстав для підпису протоколу цією особою не було.

Висновком №143 судово-медичної експертизи від 01.09.2016., згідно якого у ОСОБА_11 виявлені наступні ушкодження: відкритий уламчастий перелом н/з обох кісток правої гомілки зі сміщенням відламків; рана внутрішньої поверхні правої гомілки. Вищезазначені ушкодження спричинені від дії тупих предметів і характерні для дорожньо-транспортної травми (наїзд рухаючого автомобіля на пішохода), могли бути спричинені частинами рухаючого автомобіля при контактуванні з тілом потерпілого. Зазначені ушкодження спричинені незадовго до звернення потерпілого за мед. допомогою і таким чином могли бути утворені 04.10.2015. Описані ушкодження відповідно до п.2.1.3. «м» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» належать до категорії Тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. (т.1 а.с.189-190). Суд відхиляє доводи захисника щодо визнання вказаного висновку експертизи недопустимим доказом з посиланням на відсутність в матеріалах кримінального провадження медичної документації потерпілого, так як з дослідної частини висновку вбачається, що експерту надавалися на дослідження медичні картки та Р-грами потерпілого ОСОБА_11 , клопотань про дослідження медичної документації безпосередньо в судовому засіданні не надходило, отже будь-яких підстав вважати висновок експертизи як доказ, здобутий у порядку, не встановленому КПК України, немає.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2016. за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 , в ході якого потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_13 вказали місце, де був скоєний наїзд автомобіля на потерпілого, а саме за 1,2 м від правого краю проїжджої частини (т.1 а.с.191-198). Суд не погоджується з доводами захисника про недопустимість вказаного доказу з огляду на те, що на час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_13 не мала статусу свідка, так як не була допитана в якості свідка на досудовому розслідуванні, оскільки вказана обставина спростовується стороною обвинувачення з посиланням на наявність в матеріалах кримінального провадження протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , крім того, при вирішенні питання по допит вказаної особи в судовому засіданні в якості свідка сторона захисту заперечень не висловлювала та не посилалася на те, що ОСОБА_13 не допитувалася під час досудового розслідування, та протокол її допиту не був відкритий стороні захисту.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2016. за участю свідка ОСОБА_16 , в ході якого свідок вказав місце на проїзній частині дороги, де лежав постраждалий після наїзду, а також місце, де зупинився автомобіль «Мітсубіші» сріблястого кольору (т.1 а.с.199-205).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2016. за участю свідка ОСОБА_15 , в ході якого свідок вказала місце на проїжджій частині дороги, де впав постраждалий після наїзду, а автомобіль сірого (чи сріблястого) кольору продовжив рух уперед та зупинився ( т.1 а.с.206-212).

Висновком №17-681/17-797 від 20.06.2017. судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, згідно якого на момент експертного огляду гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля Mitsubishi Lancer р/н НОМЕР_1 перебували у працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або від відведення від заданого водієм напрямку руху. На автомобілі Mitsubishi Lancer не виявлено слідів і ушкоджень, які б у категоричній достовірній формі відображали факт контактної взаємодії з пішоходом в умовах розглянутої слідством ДТП (т.1 а.с.221-224).

Висновком №19-1880 від 29.05.2019. судової автотехнічної експертизи, згідно якого у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Mitsubishi Lancer регламентувалися вимогами пунктів 2.3 «б», 12.1 і 13.1 ПДР, згідно з якими він, рухаючись по проїзній частині вул..Калініна, на якій перебувало велике скупчення людей в зв`язку з базарним днем, повинен був бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою і реагувати на її зміну, обирати швидкість і режим слідування з урахуванням дорожньої обстановки, яка складається по мірі руху, щоб гарантувати дотримання безпеки собі й іншим учасникам, а при наближенні ж до пішохода, який перебував попереду, водієві автомобіля при його об`їзді слід було дотримуватися безпечного інтервалу. Належним виконанням вказаних пунктів ПДР, уважно слідкуючи за дорожньою обстановкою і реагуючи на її зміну, обравши швидкість і режим слідування з урахуванням дорожньої обстановки, яка складається по мірі руху, при дотриманні безпечного інтервалу при об`їзді пішохода, водій мав технічну можливість запобігти ДТП наїзду на пішохода. Оскільки в розглянутих умовах настання події водій автомобіля Mitsubishi Lancer належним виконанням вимог пунктів 2..3 «б», 12.1 і 13.1 ПДР мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, то з експертної точки зору його фактичні дії, які не відповідали вимогам вказаних пунктів, перебувають у причинному зв`язку з настанням події. (т.1 а.с.231-232). Посилання захисника на недопустимість вказаного доказу з тих підстав, що експертом прийняті до уваги вихідні дані, зазначені в ухвалі слідчого судді про призначення експертизи, суд знаходить неспроможними, оскільки як вбачається з дослідної частини висновку, експертом досліджувалися дані, зазначені як в ухвалі слідчого судді, так і в матеріалах кримінального провадження, відомостей про те, що будь-які дані є недостовірними та не відповідають об`єктивним обставинам справи, немає.

Протоколом слідчого експерименту від 27.06.2019., в ході якого підозрювана ОСОБА_10 показала, що вона здійснювала рух автомобілем по вул..Калініна (Мельниченка) в м.Подільську зі швидкістю приблизно 10 км/год, по якій в той момент рухалося багато пішоходів. Під час руху її зупинила незнайома жінка. Вийшовши з автомобіля, вона побачила, що позаду автомобіля неподалік правого краю дороги по ходу її руху лежав незнайомий їй чоловік. (т.1 а.с.234-236). Суд відхиляє посилання захисника на недопустимість вказаного доказу як такого, що отриманий з порушенням права підозрюваної на захист, а саме у відсутності захисника, а також, що підозрюваній не було роз`яснено її право на відмову свідчити проти себе, оскільки як вбачається з письмової заяви захисника ОСОБА_19 (який здійснював захист ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні) від 26.06.2019. він просив провести слідчий експеримент у його відсутності (т.1 а.с.238), крім того як вбачається з протоколу слідчого експерименту перед початком слідчої дії підозрюваній роз`яснені її права і обов`язки, передбачені ст.42 КПК України, зокрема право на участь захисника при проведенні слідчої дії, а також на відмову від дачі показань відносно себе (п.3, 4 ст.42 КПК України), будь-яких заяв, клопотань підозрювана не подавала, отже її права при проведенні слідчого експерименту порушені не були.

Сукупність вищезазначених доказів дає суду підстави для критичної оцінки показів обвинуваченої про те, що вона не причетна до скоєння даної ДТП, а також що в той час, коли потерпілий отримав ушкодження, крім неї по дорозі рухалися інші автомобілі, а попереду неї не було пішоходів, оскільки такі її твердження спростовуються показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , які підтвердили, що на проїзній частині дороги йшло багато пішоходів, інших транспортних засобів, окрім автомобіля, яким керувала обвинувачена, в момент наїзду на пішохода не було, як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 27.06.2019. сама обвинувачена пояснювала, що під час її руху по дорозі рухалось багато пішоходів. Крім того, суд критично ставиться до показів обвинуваченої про те, що вона надавала допомогу на лікування потерпілого в розмірі 9 тис грн., а потім намагалася надати йому допомогу в розмірі 1 тис. доларів США, виходячи із благодійних спонукань, а не в якості відшкодування завданих збитків, оскільки вона отримувала від родичів потерпілого розписки в отриманні таких коштів, крім того, мала намір сплатити потерпілому 1 тис. доларів США в обмін на відмову потерпілого від претензій до неї, що підтверджується показами потерпілого ОСОБА_11 та не заперечується самою обвинуваченою.

Висновок №17-681/17-797 від 20.06.2017. судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, згідно якого на автомобілі Mitsubishi Lancer не виявлено слідів і ушкоджень, які б у категоричній достовірній формі відображали факт контактної взаємодії з пішоходом в умовах розглянутої слідством ДТП, не спростовує факт наїзду саме цим автомобілем на пішохода, оскільки як вбачається з описової частини висновку ушкодження автомобіля і сліди, характерні для контактування з пішоходом, визначаються в сукупності з певними умовами, обумовленими фактичними особливостями наїзду, такими як швидкість і характер руху автомобіля, положення пішохода в момент наїзду та ін.., сліди наїзду на пішохода на автомобілі можуть бути недостатньо вираженими, слабо помітними. Зовнішнім оглядом автомобіля на ньому виявлені наступні сліди: чорна пластикова накладка, встановлена у передньому бампері в нижній частині, зліва має ушкодження у вигляді тріщини: на передньому бампері в правій бічній частині, на правому передньому крилі та на правих дверях виявлені подряпини і зчоси лакофарбового покриття. Зазначені вище сліди є недостатньо інформативними та могли бути утворені в процесі експлуатації. З урахуванням отриманої від слідства інформації про експлуатацію автомобіля після ДТП (04.10.2015.) до даного транспортно-трасологічного огляду (11.04.2017.) будь-якої вираженої слідової інформації від контакту з пішоходом на автомобілі могло не зберегтися.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що воно є необережним злочином, відповідно до ч.4 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу винної, а саме, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покаранні обвинуваченої, суд визнає часткове відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також хворого батька, який потребує стороннього догляду, крім того допущені потерпілим порушення п.4.1 Правил дорожнього руху, згідно яких пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.
Також суд враховує досудову доповідь Подільського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якої відбування покарання ОСОБА_10 без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих його членів.

За таких обставин суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів основне покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції, визначеної ч.2 ст.286 КК України, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, ОСОБА_10 вчинила необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, раніше не судима, протягом останніх десяти років відносно неї амністія не застосовувалася, має малолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області 15.01.2008.), що відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016. (який набрав чинності 07.09.2017.) є підставою для її звільнення від відбування покарання, і згідно її клопотання, вона не заперечує проти застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

В цьому ж клопотанні як підстава застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» зазначене перебування на утриманні батька віком понад 70 років, однак відповідно до п. «є» ст.1 вказаного Закону його застосування можливе за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей. Однак обвинуваченою не надано відомостей щодо відсутності у її батька інших працездатних дітей, тому суд не має підстав для застосування до обвинуваченої саме п. «є» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, так як йому завдано матеріальної та моральної шкоди внаслідок злочинних дій обвинуваченої. Разом з тим, суд знаходить такими, що підлягають задоволенню, вимоги потерпілого про стягнення понесених ним та документально підтверджених витрат, пов`язаних з його лікуванням, а саме кошти на придбання ліків та проведення медичного обстеження в загальній сумі 19087,55 грн, витрати, пов`язані з поїздками з м.Подільська до м.Одеси для лікування та консультації лікарів, в загальній сумі 7741,53 грн. а також враховуючи понесені потерпілим моральні переживання у зв`язку із фізичними стражданнями та моральними переживаннями, порушенням звичного порядку життя, і виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи порушення, допущені самим потерпілим, суд визначає розмір моральної шкоди в 75 тис. грн. Також в порядку ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь потерпілого понесені процесуальні витрати, а саме, кошти, сплачені за надання правової допомоги адвоката, в сумі 2000 грн, витрати, пов`язані з явкою до суду, в сумі 869,15 грн.

Що стосується вимог потерпілого про стягнення на його користь коштів, пов`язаних з явкою експерта, такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки забезпечення явки експерта для проведення експертизи, призначеної за клопотанням сторони обвинувачення, з одного населеного пункту до іншого не входить до обов`язків потерпілого. Також цивільним позивачем не надано доказів вини обвинуваченої у втраченому ним заробітку, оскільки підтверджень того, що він звільнився з роботи та не отримав заробітну плату, на яку розраховував, саме з вини обвинуваченої, не надано.

Процесуальні витрати оплата за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_21 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

На підставі п. «в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016. обвинувачену ОСОБА_10 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного цим вироком, звільнити.

Речові докази DVD- диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 26829,08 грн, моральну шкоду в сумі 75000 грн, процесуальні витрати в сумі 2869,15 грн, а всього 104698,08 грн (сто чотири тисячі шістсот дев`яносто вісім грн. 08 коп.), в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4707,20 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Головуючий суддя ОСОБА_22