Справа № 464/938/20
пр.№ 1-кп/464/333/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000093 від 16.01.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 27.12.2019 близько 12 год, знаходячись у приміщенні операторної ТзОВ «МКС Бетон», що за адресою: м.Львів, вул.Зелена, 238Б, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із робочого столу службовий мобільний телефон, належний ТзОВ «МКС Бетон», марки «Xiaomi Redmi 6A», чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 1665,83 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_3 , після чого з викраденим зник у невідомому напрямку, завдавши ТзОВ «МКС Бетон» матеріальної шкоди у розмірі 1665,83 грн.

22 травня 2020 року між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та наведені обставини вчинення кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з представником потерпілої юридичної особи добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода потерпілій юридичній особі відшкодована повністю, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України йому зрозумілі. Просив затвердити угоду в такому вигляді.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечили проти затвердження угоди про примирення, оскільки узгоджене в даній угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Просили затвердити угоду.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення представника потерпілої юридичної особи, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна. Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілої юридичної особи також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000093 від 16.01.2020року, і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 22 травня 2020 року, укладену між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190(одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A», чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання представнику потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 повернути потерпілій юридичній особі ТзОВ «МКС Бетон».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1