У Х В А Л А
про скасування арешту майна
09.12.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000035, відомості щодо якого внесені 09.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді звернувся захисник із вказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт з майна, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019, а саме з: гаманця чорного кольору з надписом «Lacoste»; постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ№1203753; водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , серійний номер НОМЕР_1 ; банківської картки «ukrgasbank» з серійним номером НОМЕР_2 ; пустої картки оператора lifecell; картки з ювелірного заводу «Золотий Вік»; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль KIA OPTIMA, власник ОСОБА_5 , серійний номер посвідчення НОМЕР_3 ; картки з мережі фітнес клубів «СпортЛенд»; картки клуб віртуальної реальності TRYVR; жетону ПОЛІЦІЯ №0039998; навушників білого кольору; ліхтарика Fenix TK 15; кайданків з серійним номером НОМЕР_4 ; розкладного ножу сірого кольору; ключів, таблеток, студентського квитку № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , які вилучені 19.09.2019 під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 .
В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначив, що Другим слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого: місто Київ, проспект Голосіївський, 50, здійснюється досудове розслідування досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000035 від 09.01.2019 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні під час обшуку були вилучені вище вказані речі, які не стосуються вчиненого кримінального правопорушення. При цьому, зазначив, що при накладенні арешту на вказане майно, слідчим не доведено, що зазначене майно були об`єктом кримінально-протиправних дій, набуте кримінально-протиправним шляхом, а отже підпадає під ознаки речових доказів, згідно ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього копії документи, а також документи на підставі яких прийнято судове рішення про накладення арешту майна, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання частково, виходячи з наступного.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019, накладено арешт на вказане майно.
Як вбачається із вказаної ухвали, слідчим суддею встановлено, що арешт накладався на підставі пункту 1 частини другої ст.170 КПК України, у зв`язку із збереження речових доказів.
Разом з тим, положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадках п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що під час накладення арешту на вказане нерухоме майно, слідчим суддею не в повній мірі були враховані питання, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України.
Як встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання, із матеріалів клопотання не вбачається належних та допустимих доказів того, що гаманець чорного кольору з надписом «Lacoste»; постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ№1203753; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , серійний номер НОМЕР_1 ; пуста карта оператора lifecell; картка з ювелірного заводу «Золотий Вік»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль KIA OPTIMA, власник ОСОБА_5 , серійний номер посвідчення НОМЕР_3 ; картка з мережі фітнес клубів «СпортЛенд»; картка клуб віртуальної реальності TRYVR; розкладний ніж сірого кольору; ключі, таблетки, студентський квиток № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Частиною 1 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.
Слідчим суддею надавалась процесуальна можливість слідчому та прокурору подати відповідні документи (докази) обґрунтованості накладеного арешту на вказане майно.
Однак, слідчий і прокурор не скористався своїм процесуальним правом щодо надання належних та допустимих доказів обгрунтованості накладення арешту на зазначене майно.
Таким чином, слідчий суддя, приймаючи за основу гарантовані принципи диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також недоторканності права власності, приходить до висновку про недоведеність слідчим під час розгляду клопотання, що є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, тобто речовими доказами.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів захисника ОСОБА_3 , а тому клопотання про скасування арешт з майна підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019 у кримінальному провадженні №0000035, відомості щодо якого внесені 09.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, а саме з: гаманця чорного кольору з надписом «Lacoste»; постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ№1203753; водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , серійний номер НОМЕР_1 ; пустої картки оператора lifecell; картки з ювелірного заводу «Золотий Вік»; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль KIA OPTIMA, власник ОСОБА_5 , серійний номер посвідчення НОМЕР_3 ; картки з мережі фітнес клубів «СпортЛенд»; картки клуб віртуальної реальності TRYVR; навушників білого кольору; ліхтарика Fenix TK 15; кайданків з серійним номером ХК 27618; розкладного ножу сірого кольору; ключів, таблеток, студентського квитку № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , які вилучені 19.09.2019 під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 .
В решті у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1