Справа 303/6449/20
№ 1-кп/303/136/20
В И Р О К
19 червня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0001776 внесене до ЄРДР 06.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області м. Мукачево, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні та вихованні шістьох дітей, п`ятеро з яких неповнолітні, працює по найму, раніше судимий востаннє 30.01.2019 року Мукачівським міськрайонним судом за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт 120 годин,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника адвоката ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
перекладача - ОСОБА_9
в с т а н о в и в:

Обвинувачений, ОСОБА_3 , 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., знаходячись у дворі загального користування будинку АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи обуреним через віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_8 у відношенні пасинка обвинуваченого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар взутою ногою в область лівого стегна, внаслідок чого, останній отримав тілесне ушкодження, яке згідно висновку експерта № 198/2019 від 21.08.2019 року відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, які згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що проживає з цивільною дружиною та шістьома дітьми в кв. АДРЕСА_4 , ворота його будинку виходять у двір загального користування будинку АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_10 . Того вечора, 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., знаходячись вдома почув крики своєї дружини та вийшов на вулицю. У дворі побачив, як ОСОБА_11 силою утримує його старшого сина пасинка, за футболку біля горла. Він підійшов до нього та попросив відпустити сина, однак ОСОБА_11 був п`яний і не відпускав сина. Після чого він дав йому ляпаса долонею руки по лицю та копнув у ногу. Тільки після удару, потерпілий падаючи відпустив йог осина. Більше жодних дій наі з боку ОСОБА_12 , а ні з його боку не було, всі розійшлися. Йог осин без його відому викликав поліцію, щоб написати заяву на ОСОБА_13 але він дав йому підзатильник і не дозволив такого робити. Потім з`ясував у своїх дітей, що яблуко у вікно ОСОБА_14 кину його середній син, якому 9-ть років. У вчиненному щиро кається, шкодує, що так сталося, зазначає, що його агресію викликали неправомірні дії ОСОБА_14 , який замість того, щоб прийти і поговорит з батьками дитини та спокійно розібратися в ситуації, почав з`ясовувати стосунки з дитиною.
Потерпілий, ОСОБА_8 показав, що знаходячись у кімнаті квартири за місцем свого проживання, 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., будинку АДРЕСА_3 , почув удар "чимось" у вікно. Вийшовши на вулицю, побачив сусідських дітлахів які там бігали та запитав хто кидав у його вікно камінь. Одни з хлопчаків сказав, що то його брат кидав. Під час розмови з хлопцем він тримав його рукою за футболку, щоб той не втік. В цей момент, відчув удар по потилиці, а коли повернувся то побачив вітчима хлочика, якого тримав за футболку це був ОСОБА_15 .. Після чого, обвинувачений копнув його по нозі, яка раніше була в нього зламана. Від удару він впав на землю. На цьому, конфлікт між ним та ОСОБА_16 припинився. Що викликало агресію з боку обвинуваченого він не розуміє, а тому не бажає його вибачати.
Свідок ОСОБА_17 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_11 , а обвинувачений їх сусідом. У той день, 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., знаходячись у квартирі будинку АДРЕСА_3 , вони з чоловіком почули удар у вікно і вийшли з чоловіком у двір загального користування біля будинку. Її чоловік взяв за футболку сина обвинуваченого та почав питати чому той кидав щось у їхнє вікно. В цей момент, вибігла мати хлопчика та його відчим - ОСОБА_15 .. ОСОБА_18 підійшов зі спини до її чоловіка та вдарив його кулаком по потилиці, а коли чоловік повернувся до нього лицем, копнув його у ногу. Від удару в ногу її чоловік впав на землю. Після чого, конфлікт між ними закінчився і всі розійшлися. На момент нанесення удару кулаком по потилиці її чоловік тримав дитину обвинуваченого за футболку.
Свідок ОСОБА_19 показав, що проживає у будинку навпроти місця, де відбувалася подія. 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., він стояв через дорогу від будинку АДРЕСА_3 . Почув у дворі будинку шум, крики та пішов подивитися, що там сталося. Підійшовши на місце події побачив, як у дворі загального користування ОСОБА_18 ударив кулаком у голову потерпілого ОСОБА_13 , який від удару впав на землю, після чого ОСОБА_20 копнув потерпілого у ногу. На цьому конфлікт між чоловіками завершився.
Свідок ОСОБА_21 показала, що вона є сусідкою потерпілого та обвинуваченого, того дня, 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., вона гуляла у дворі загального користування будинку АДРЕСА_3 . Побачила, як ОСОБА_22 з дружиною йшли до воріт двору, де проживає обвинувачений ОСОБА_18 , щоб з`ясувати чого діти обвинуваченого кидають каміння у вікно їх квартири. ОСОБА_18 до них вийшов з дружиною. І нічого не говорячи та не розбираючись зразу вдарив ОСОБА_23 по потилиці і копнув у ліву ногу. У цей момент, потерпілий ОСОБА_24 тримав пасинка обвинуваченого за руку. Від удару ОСОБА_11 впав на землю, а його дружина почала його піднімати - так завершився конфлікт.
Свідок ОСОБА_25 , показала, що обвинувачений є її цивільним чоловіком і батьком її п`ятьох дітей, а потерпілий їх сусід. У той день, 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год. Вона булла вдома і почула крики про допомогу свого старшого сина ОСОБА_26 , який є пасинком її чоловіка. Син кричав та просив про допомогу, бо сусід його душить. Коли вона вийшла з двора, то побачила, як сильно п`яний ОСОБА_24 повалив її сина на землю, притис руками до землі та кричав, що нагодує його землею. Вона підбігла до них та спробувала звільнити сина від сусіда, але у неї нічого не вийшло. У цей час, на їх крики вибіг її чоловік обвинувачений ОСОБА_18 та наказав ОСОБА_27 відпустити його сина. Однак, ОСОБА_11 , хоч вже і піднявся з землі однак тримав сина за футболку біля шиї і не мав наміру відпускати. Тоді її, будучи обуреним за таке відношення до його дитини (пасинка) наніс один удар долонею руки по обличчю ОСОБА_23 після чого, копнув його у ногу і той впав відпустивши її сина. Після чого, конфлікт завершився і всі розійшлися.
Свідок ОСОБА_28 показав, що 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год. сидів на лавочці біля будинку в якому проживає, що знаходиться майже біля двора загального користування будинку АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_10 . Сидячи бачив, як дітвора бігаючи у дворі гралася і один з малюків кинув зелене яблуко яке потрапило у вікно квартири, де мешкає потерпілий ОСОБА_24 . Після чого, з будину вийшов п`яний ОСОБА_11 та зразу підійшов до нього, схватив за шию, повалив на землю і почав кричати, що накормить його землею за те, що він кидає груддя у його вікна. Оскільки, ОСОБА_11 був дуже п`яний то не слухав його пояснень, що він нічого не кидав, а кинули діти. Зрозумівши, що все погано для нього, він почав гукати на допомогу. Їх судідка покликала його матір. Мати прийшла намагалася з`ясувати у потерпілого, що то відбувається. Однак, ОСОБА_11 його тримав за футболку біля шиї і не відпускав. Потім прийшов його батько (вітчим) ОСОБА_18 та запитав чого він душить його дитину, після чого вдарив долонею руки ОСОБА_13 по обличчі та копнув по нозі. Шикура упав, а тільки тоді відпустив його. Після чого, всі розійшлися по домівках.
Свідок ОСОБА_29 показала, що проживає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_16 у приватному будинку, а її ворота виходять у двір загального користування будинку АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_10 . Того дня, 03 серпня 2019 року, близько 21:30 год., вона стояла на воротах свого будинку та роздивлялася по сторонам. Побачила, як неподалік на лавочці, сидить син обвинуваченого ОСОБА_26 . Через якийсь час побачила, як ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_26 та накинувся на хлопця поваливши його на зелю та кричав, що накормить його землею, бо той кидає каміння у його вікна. Вона дуже злякалася та почала кликати на допомогу матір хлопця. Хлопець якого повалив на землю ОСОБА_11 є пасинком обвинвуваченого. Потім вибіг батько хлопця обвинувачений ОСОБА_18 та сказав щоб ОСОБА_11 відпустив сина і вдарив його ладонею руки по лицю, після чого копнув у ногу. Після удару в ногу ОСОБА_11 впав на землю і конфлікт закінчився. Всі розійшлися.
Крім наведеного, вина ОСОБА_30 , обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, стверджуються іншими матеріалами справи.
Висновком експерта № 198/2019 від 21.08.2019 року згідно якого, у громадянина ОСОБА_31 виявлені тілесні ушкодження у виді підшкірної гематоми на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, які відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, які згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знаходить своє підтвердження зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, допитані в судовому засіданні свідки, підтвердили факт «віктимної» поведінки потерпілого ОСОБА_11 у відношенні пасинка обвинуваченого ОСОБА_30 ОСОБА_28 , яка виразилася у примусовому утримуванні хлопця за футболку біля шиї, з метою з`ясування відносин, що викликало обрурення вітчима хлопця обвинуваченого ОСОБА_3 , який побачивши таке, попросив відпустити пасинка. Однак, ОСОБА_11 проігнорував вимогу, після чого, обвинувачений ОСОБА_18 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, дав ОСОБА_32 ляпася доленею руки по обличчю ОСОБА_27 та цілеспрямовано наніс йому один удар взутою ногою в область лівого стегна, внаслідок чого, потерпілий отримав тілесне ушкодження, яке згідно висновку експерта № 198/2019 від 21.08.2019 року, відноситься до групи легких тілесних ушкоджень.
Як вбачається з встановленого в судовому засіданні, саме потерпілий своїми протиправними діями створив обстановку, при якій обвинувачений знаходячись у збудженому емоційному стані вчинив злочин, а саме умисно наніс легке тілесне ушкодження потерпілому.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, а вина його доведена і ним повністю визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_3 , раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, працює по найму, має цивільну дружину та шістьох дітей, п`ятеро з яких неповнолітні, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, згідно досудової доповіді ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства «високий».
Аморальна поведінка потерпілого ОСОБА_11 щодо пасинка обвинуваченого, (якого за статурою та виглядом, потерпілий сприйняв, - як неповнолітню дитину), призвела до раптового формування рішучості у вітчима хлопця - обвинуваченого ОСОБА_30 будь-яким способом, і таким, що переступає закон, захистити свого пасинка від агресивних дій з боку сторонього дорослого чоловіка.
У цьому випадку, можна говорити про «провокацію» з боку потерпілого (жертви), яка спонукала обвинуваченого до конкретних дій, у даному випадку - нанесення удару потерпілому. Адже потепілий ОСОБА_11 тільки після отримання удару в ногу з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , падаючи на землю, відпустив його пасинка ОСОБА_26 . Після чого, всі розійшлися.
Виходячи від поведінки потерпілого ОСОБА_11 ситуація, яка передувала вчиненню злочину обвинуваченим ОСОБА_16 , - були дії потерпілого, що мали провокуючий характер та містять у собі привід до вчинення злочину.
Постанова Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», роз`яснює, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, - є щире каяття та згідно ч.2 ст.66 КПК України, суд визнає пом`якшоючою покарання обставиною вчинення злочину внаслідок неправильної поведінки потерпілого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
Цивільний позов у справі потерпілим не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510,00 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1