Ухвала

23 квітня 2020 року

м. Київ
справа № 363/1579/17

провадження № 51-529 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 9 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року щодо нього,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить ознайомитися зі своєю скаргою. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано.
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 30 березня 2020 року встановив, що скарга подана, зокрема, без додержання вимог п. 5 ч. 2 та ч. 4 ст. 427 КПК.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений вказані в ухвалі касаційного суду від 30 березня 2020 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Зокрема, відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак вимога засудженого не узгоджується з положенням вказаної норми процесуального права.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з правилами ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, недотримання ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 9 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3