Справа № 367/5028/19 Апеляційне провадження:11кп/824/2989/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
5 грудня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретареві - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду розглянувши матеріали судової справи за клопотанням ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення, з апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
На обґрунтування суд послався на те, що строк попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні по якому ОСОБА_7 відбуває покарання, з 04 липня 2017 року по 18 лютого 2019 року, йому було зараховано ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, тому суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для повторного перерахунку строку попереднього ув`язнення.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що при винесенні вироку суду, йому не було враховано строк попереднього ув`язнення у період з 18 березня 2014 по 26 вересня 2014 року, у зв`язку із чим просить переглянути кримінальне провадження відносно нього та врахувати в строк покарання попереднє ув`язнення за вказаний період, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора проти задоволення апеляційних вимог, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи, судова колегія визнає наступне.
Як видно з матеріалів судової справи, у зв`язку зі вказаним кримінальним провадженням ОСОБА_7 був затриманий о 1700 годині 4 липня 2017 року як підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (а. с. 15).
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року визнано, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким його затримали, ОСОБА_8 вчинив 22 травня 2017 року та за ч.3 ст. 185 КК України йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 71 КК України, до цього покарання йому частково приєднано покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 3 червня 2016 року та остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на шість років. (а. с. 16-17).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року апеляційна скарга обвинуваченого залишена без задоволення, крім того, в строк відбування ОСОБА_7 покарання зараховано строк попереднього ув`язнення у зв`язку з цим кримінальним провадженням в період з 4 липня 2017 року і по 18 лютого 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до закону України від 26 листопада 2015 року (а. с. 18-20).

Відповідно до абзацу першого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі."
Таким чином, ця правова норма встановлювала зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі тільки того попереднього ув`язнення, яке було застосоване в межах цього самого кримінального провадження, що й виконав суд апеляційної інстанції в ухвалі від 18 лютого 2019 року.
ОСОБА_7 ставить питання про зарахування попереднього ув`язнення в період з 18 березня по 26 вересня 2014 року, яке до нього було застосоване у іншому кримінальному провадженні, що положенням ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року суперечить, а тому задоволене бути не може.
Крім того, ч.5 ст. 71 КК України, за правилами якої Святошинський районний суд міста Києва вироком від 20 лютого 2018 року призначав ОСОБА_7 покарання, прямо передбачено, що у таких випадках до остаточного покарання, суд повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком, тобто те покарання, яке ОСОБА_9 відбував за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 3 червня 2016 року, а фактично - тільки строк попереднього ув`язнення у зв`язку з тим кримінальним провадженням в період з 18 березня по 26 вересня 2014 року до нового покарання приєднане бути не могло і реально не було приєднане.
Навіть у разі, якби цей строк належало по закону враховувати при призначенні покарання за правилами ст. 71 КК України і з застосуванням ч. 5 ст. 72 Закону України від 26 листопада 2015 року, він становив би один рік 16 днів, не відбута ж частина покарання, визначеного вироком від 3 червня 2016 року, у становила б три роки одинадцять місяців 14 днів, а суд у вироку від 20 лютого 2018 року, призначаючи ОСОБА_10 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, вказав на часткове приєднання цього не відбутого строку покарання, та реально так і вчинив, приєднавши тільки два роки позбавлення волі.
Отже, міркування апелянта є надумані, не ґрунтуються на матеріалах судової справи та чинному кримінальному і кримінальному процесуальному законодавстві, а тому в задоволенні апеляційних вимог судова колегія відмовляє, бо суд першої інстанції прийняв законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення в ухвалі від 18 липня 2019 року.
В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2019 року, якою йому відмовлено в зарахуванні в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, - залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: