У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

20 лютого 2020 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні подання Миколаївського апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст.121, ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (далі - КК України), із Миколаївського апеляційного суду до іншого апеляційного суду,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло вказане подання Миколаївського апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , із Миколаївського апеляційного суду до іншого апеляційного суду.
Подання мотивовано тим, що утворити склад суду для розгляду вказаної апеляційної скарги неможливо через недостатню кількість суддів для утворення складу колегії.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання апеляційного суду, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.
Заяв про відкладення розгляду подання апеляційного суду не надходило.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в поданні, колегія суддів дійшла висновку про задоволення подання Миколаївського апеляційного суду з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 3 зазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Захисник ОСОБА_4 , скориставшись правом на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції щодо продовження строків тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.
До Миколаївського апеляційного суду надійшли вказані матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , однак визначити колегію суддів для розгляду апеляційної скарги не вдалося.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Миколаївського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року визначення колегії суддів для розгляду вказаної апеляційної скарги не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Згідно з даними Засад автоматизованої системи документообігу суду в Миколаївському апеляційному суді, затверджених Рішенням зборів суддів Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року, визначено склади постійно-діючих колегій суддів, до яких входять судді: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Як убачається з подання, судді ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були виключені під час здійснення автоматизованого розподілу вказаного провадження, оскільки вони брали участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Наявність суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не дає можливості сформувати колегію суддів.
З огляду на викладені обставини та з урахуванням положень кримінального процесуального закону, відповідно до яких неможливо утворити склад суду для розгляду вказаної апеляційної скарги, подання апеляційного суду підлягає задоволенню, а провадження направленню з одного суду апеляційної інстанції до іншого, який є найбільш територіально наближеним судом, а саме до Херсонського апеляційного суду.

Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Подання Миколаївського апеляційного суду задовольнити.
Провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ,обвинуваченого за ч.1 ст.121, ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України направити із Миколаївського апеляційного суду на розгляд Херсонського апеляційного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Провадження № 51-6469впс19
Суддя-доповідач в суді касаційної інстанції ОСОБА_1