Провадження № 1-кс/947/7002/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000341 від 29.02.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ширван, Азербайджан, громадянина Азербайджана, із середньою освітою, навчається на 2 курсі в Одеському державному екологічному університеті, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 лютого 2020 року приблизно об 22 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи за адресою: проспект Академіка Глушка в м. Одесі поблизу буд. № 12 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, виник злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за адресою: по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі поблизу буд. № 12, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшовши, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, в притул до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дістав ніж та притулив його до шиї потерпілого та разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою почали погрожувати застосувати насильство, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого та вимагали мовчати, після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа заволоділа майном потерпілого, а саме дістала з правої кишені куртки потерпілого телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2376,50 гривень, всередині якого знаходились сім-картки з мобільними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, покинули місце скоєння злочину з викраденим майном та направились в бік по вул. Академіка Корольова в місті Одеса, тим самим отримали можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 шкоду на суму 2376 гривень 50 копійок.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 громадянин Республіки Азербайджан, не має міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та долучив витяг з ЄРДР, згідно якого 26.05.2020 року відносно ОСОБА_5 внесено відомості за ч. 1 ст. 309 КК України

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши, що ризики відсутні, необґрунтовані, ОСОБА_5 завжди з`являвся на виклики до слідчого, визнає вину, щиро кається, не має намір переховуватись, речові докази по справі були вилучені, потерпілі та свідка допитані, підозрюваний купив новий телефон для передачі в подальшому потерпілому, підозрюваний раніше не судимий, навчається, позитивно характеризується, має постійне місце проживання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, з підозрою частково погоджується.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

22.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.02.2020 року, протоколом огляду від 19.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.03.2020 року, висновком експерта №216ТГ від 25.03.2020 року, висновком експерта №219-Б від 02.04.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 07.04.2020 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.04.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.04.2020 року, протоколом огляду предмету від 30.04.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи також те, що підозрюваному відома особа потерпілого, відносно якого підозрюваний ймовірно здійснив напад, із погрозою застосування насильства, та в подальшому при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків даного кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки на даний час ще одна особа, ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не встановлена, у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування такої особи про хід досудового розслідування, слідчі та розшукові дії, які у ньому проводяться, з метою сприяння ухилення такої особи від кримінальної відповідальності, що вказує на існування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи захисника щодо повного визнання вини підозрюваним, співпрацею зі слідством, а також наміру відшкодувати шкоду потерпілому, спростовуються матеріалами клопотання, а також поясненнями прокурора в судовому засіданні, відповідно до яких підозрюваний вину не визнає, потерпілому шкода не відшкодована.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із погрозою застосування насильства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, строком на 56 ( п`ятдесят шість) днів, до 22.07.2020 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1