Справа №211/2705/17
Провадження № 1-кп/211/81/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001215 від 08.05.2014 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарань, Карагандинської області, Казахстан, громадянина України, з повною вищою освітою, який не одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, військовозобов`язаного, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Приблизно в червні-липні 2013 року ОСОБА_3 , дізнався від невстановлених слідством осіб, що ОСОБА_7 має намір продати домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке вона успадкувала від своєї померлої матері ОСОБА_13 .
Так, 17 липня 2013 року в місті Кривий Ріг ОСОБА_3 , познайомився з ОСОБА_7 , запропонував їй свою допомогу в оформленні документів на вказане домоволодіння з подальшим його продажем та, повідомляючи останній інформацію про вигідність його послуг, увійшов у довіру до потерпілої. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір на заподіяння майнової шкоди ОСОБА_7 у великих розмірах шляхом зловживання довірою та користуючись юридичною необізнаністю ОСОБА_7 щодо порядку оформлення документів для відчуження нерухомого майна.
Наступного дня, 18.07.2013 потерпіла ОСОБА_7 , перебуваючи разом з ОСОБА_3 в приміщенні кабінету приватного нотаріуса ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , довіряючи ОСОБА_3 , добровільно уповноважила його, про що було нотаріусом ОСОБА_14 складено та посвідчено довіреність від 18.07.2013 (зареєстрована в реєстрі під № 2990), на представництво її інтересів в будь-яких підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності з усіх питань, пов`язаних з підготовкою, одержанням документів та продажем вищевказаного домоволодіння, що належало їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1449 від 17.07.2013.

В цей же день та в цьому же місці ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, отримав від ОСОБА_7 оригінал її паспорту під приводом присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, на якій знаходилося домоволодіння ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_7 , втративши довіру в ОСОБА_3 , який не повідомляв їй про стан оформлення документів для продажу її домоволодіння, маючи підозри в дійсних намірів ОСОБА_3 щодо заподіяння їй майнової шкоди, 30.12.2013, написавши відповідну заяву у приватного нотаріуса ОСОБА_14 , припинила дію довіреності від 18.07.2013, якою уповноважувала ОСОБА_3 на представлення її інтересів.

В період з 13.03.2014 по 18.04.2014 ОСОБА_3 , дізнавшись про припинення дії довіреності від 18.07.2013, усвідомлюючи, що розпорядитися домоволодінням ОСОБА_7 йому необхідна чинна довіреність на представлення інтересів ОСОБА_7 з правом продажу, бажаючи свій злочинний намір на заподіяння майнової шкоди потерпілій довести до кінця, отримав від невстановленої слідством особи підроблений офіційний документ чинну довіреність від імені ОСОБА_7 , посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_14 та зареєстровану в реєстрі 13.03.2014 під № 738, якою вона уповноважувала ОСОБА_15 на представлення її інтересів з правом продажу вказаного домоволодіння, та в якій, згідно висновку експерта № 58/06-382 від 10.08.2015, цифрові та буквені написи, а саме « ОСОБА_16 », «», «зареєстрований:», « АДРЕСА_5 », та не запечатувана ділянка між словами «дві тисячі» та «вісімнадцятого» не є первинними, первинні написи були видалені шляхом травлення чи змивання (фізико-хімічним способом).

Після чого, 18.04.2014 у денний час доби ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, перебуваючи у приміщенні кабінету приватного нотаріуса ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , розуміючи, що він не має законних прав на розпорядження майном ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, видаючи себе за представника інтересів ОСОБА_7 на підставі завідомо підробленої довіреності, використовуючи домоволодіння потерпілої без її згоди з метою незаконного свого збагачення, шляхом обману покупця ОСОБА_18 підписав договір купівлі продажу вказаного домоволодіння, тим самим незаконно розпорядився майном ОСОБА_7 у виді домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Своїми умисним діями ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_18 , за відсутності ознак шахрайства заподіяв майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку оціночно-будівельної експертизи № 2-17 від 31.01.2017, на загальну суму 141 475 грн., що складає 232 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину та є великим розміром.

Крім того, ОСОБА_3 в період з 13.03.2014 по 18.04.2014, дізнавшись про припинення дії довіреності від 18.07.2013, усвідомлюючи, що розпорядитися домоволодінням ОСОБА_7 йому необхідна чинна довіреність на представлення інтересів ОСОБА_7 з правом продажу, отримав від невстановленої слідством особи та в невстановленому слідством місці підроблений офіційний документ, який здатний спричинити наслідки правового характеру та який посвідчується нотаріусом, а саме - чинну довіреність від імені ОСОБА_7 , посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_14 та зареєстровану в реєстрі 13.03.2014 під № 738, якою вона уповноважувала ОСОБА_15 на представлення її інтересів з правом продажу її домоволодіння, та в якій, згідно висновку експерта №58/06-382 від 10.08.2015, цифрові та буквені написи, а саме « ОСОБА_16 », «», «зареєстрований:», « АДРЕСА_5 », та не запечатувана ділянка між словами «дві тисячі» та «вісімнадцятого» не є первинними, первинні написи були видалені шляхом травлення чи змивання (фізико-хімічним способом).

Після чого, 18.04.2014 у денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кабінету приватного нотаріуса ОСОБА_17 , розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Блюхера, буд. 1, достовірно розуміючи, що вищевказана довіреність є підробленою та він не має законних прав на розпорядження майном ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечність своїх дій, видаючи себе за представника інтересів ОСОБА_7 , з метою оформлення договору купівлі-продажу з ОСОБА_18 надав приватному нотаріусу ОСОБА_17 вказану завідомо підроблену довіреність, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Також, 18.04.2014 у денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кабінету приватного нотаріуса ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , маючи злочинний намір на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_18 , створивши у потерпілої хибну уяву про законність укладеного договору купівлі-продажу, не повідомляючи ОСОБА_18 про недостовірні відомості, вказані у довіреності № 738 від 13.03.2014, а також про відсутність будь-яких законних відносин з ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману ОСОБА_18 , підписав договір купівлі продажу домоволодіння ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_18 набула права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Після чого в цей же час та в цьому же місці ОСОБА_18 , будучи введеною в оману щодо правомірності дій ОСОБА_3 , добровільно передала ОСОБА_3 в якості платежу за договором купівлі продажу грошові кошти в сумі 7 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.04.2014 становило 78 765 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальні збитки ОСОБА_18 на загальну суму 78765 грн., що складає 129 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину та є значною шкодою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів не визнав, позови також не визнав та пояснив, що приблизно в 2013 році ОСОБА_19 познайомила його із ОСОБА_20 , яка на той час мала бажання продати свій будинок. Вони домовились за 5000 доларів США продати будинок, що успадкувала ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_20 видала на нього та ОСОБА_21 довіреність, яку в подальшому відмінила. Потім він зустрівся із ОСОБА_20 , дав їй 4000 доларів США та у нотаріуса ОСОБА_22 вона зробила на нього ще одну довіреність, за якою він врешті продав будинок ОСОБА_23 за 7000 доларів США. У нотаріуса він особисто розписувався в книзі та чому експертиза показала підробку не знає. Вважає, що зобов`язання перед ОСОБА_20 він виконав в повному обсязі, тому не винен. Документів на підтвердження надання ОСОБА_20 грошей у нього немає. На запитання представника потерпілого пояснив, що другу довіреність нікому не передавав. Він був впевнений, що друга довіреність видана саме на його ім`я, оскільки нотаріусу саме він давав паспорт та був присутній при виготовленні тієї довіреності.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно зі ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не визнав вину, суд, з урахуванням позиції учасників процесу, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченого, допитати потерпілих, свідків та дослідити письмові докази.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що обвинуваченого зараз вона знає, до всіх подій вона його не знала. В 2013 році вона приїхала з Москви додому та вирішили продати будинок, але у спадщину вона ще не вступила. Дім за адресою вул. Колійна, 139. Оголошення вона не давала, але між знайомими вони розмовляли, що хочуть продати дім. Друзі її сина сказали, що вони привезли покупця на будинок. Стояла покупець - дівчина ОСОБА_19 . Вони розмовляли, домовилися про покупку, але вона сказала, що вона не отримала свідоцтво про право на спадщину. Це було у 2013 році. ОСОБА_24 сказала, що треба отримати кадастровий номер та в домі є незаконні споруди. Вони домовилися поїхати до нотаріуса, домовилися продати дім за 9000 доларів. Коли вона отримала документи на спадщину, ОСОБА_24 познайомила її з ОСОБА_25 та сказала, що він буде допомагати з документами і на нього треба зробити довіреність. ОСОБА_26 повіз її до нотаріуса ОСОБА_22 , це було на початку липня 2013 року. Вони поїхали до нотаріуса, їй винесли довіреність, вона її почитала та вони розписалася. Довіреність була на двох осіб: на ОСОБА_27 та на ОСОБА_3 , при цьому їй пояснили, що саме так треба було видати довіреність на двох осіб. Вона отримала завдаток 1000 доларів США за будинок: 3000 грн. та 500 євро. Вона написала розписку, що отримала 1000 доларів від руки, на бланку. Потім вони її відвезли додому на вул. Українську. Далі сказали, що треба робити кадастровий номер і вона віддала усі документи ОСОБА_26 , після чого ОСОБА_26 вона фактично не бачила, спілкувалися в телефонному режимі. ОСОБА_28 потім сказав, що треба оригінали документів, щоб зробити кадастровий номер. Вона віддала оригінали свого паспорту, ідентифікаційного номеру, документи щодо права власності. Вона на той час не працювала, їй потрібно були документи, щоб влаштуватися на роботу, вона зателефонувала ОСОБА_26 , він відповів, що все ще не закінчено, сказав, що він вклав у неї багато грошей. ОСОБА_24 була на той час вже вагітною та сказала, що усі справи вона передає ОСОБА_26 та надалі нічим займатися не буде. В вересні місяці ОСОБА_26 сказав, що все ще робиться, документи ще не готові. Загалом вона отримала від нього дві тисячі доларів США. Коли вона зрозуміла, що документи вона не отримає, 30.12. анулювала довіреність. ОСОБА_26 вона про це не повідомила, так як вважала непотрібним. Потім вона написала заяву до Довгинцівського РВ з приводу заволодіння її документами, її заяву переправили до Центрально-Міського РВ. Їй зателефонував дільничний інспектор та сказав, що ОСОБА_26 поверне їй документи. Їй сказали, щоб вона приїхала на магазин " ІНФОРМАЦІЯ_4 ". Там була ОСОБА_24 та сказала, що у будинок вони вклали великі гроші. Сказала, що в понеділок віддасть документи. Коли ОСОБА_26 дізнався, що вона анулювала довіреність та отримала новий паспорт, почав їй погрожувати. Він казав їй, щоб вона видала нову довіреність та вони продовжили роботу над будинком. Це було в березні місяці 2014 року. Після чого, під впливом погроз ОСОБА_3 вона видала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_14 , якою вона уповноважила як в подальшому виявилось ОСОБА_15 , а не ОСОБА_3 , на представлення її інтересів з правом продажу домоволодіння. ОСОБА_26 забрав оригінал довіреності. Вона взяла свою копію, але не прочитала її. ОСОБА_26 теж не прочитав. Десь 23 березня їй зателефонував ОСОБА_29 , якось так його звали, та запропонував прийти до себе у кабінет у поліцію та сказав, що займається її справою з приводу будинку. Вона приїхала до нього у кабінет, він сказав, що довіреність написана на ОСОБА_21 та що вона його дружина. ОСОБА_29 сказав, що він всі питання вирішить з приводу її будинку. 05 травня 2014 року вона була на роботі, їй зателефонувала сусідка та спитала чи продала вона дім, так як у її будинку нові господарі, що змінюють двері. Про продаж домоволодіння дізналася від потерпілої ОСОБА_23 вже після оформлення правочину. Покупці показали документи та вона побачила, що довіреність написана на ОСОБА_26 . Після вона поїхала до Довгинцівського РВ та написала 05.05. заяву на ОСОБА_26 . Розписки про отримання грошей вона не писала. Вона не надавала ніяких коштів на оформлення документів. Загалом вона отримала дві тисячі доларів США. Була сума спочатку 10 000 дол. США, потім вони домовились про 9 000 дол. США. На запитання уточнила, що загалом було дві довіреності на цей будинок, одну вона скасувала, іншу дала на ОСОБА_21 . Вона підтримує вимоги свого позову. Вважає, що обвинуваченого необхідно покарати суворо та посадити у в`язницю.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що з ОСОБА_26 вона познайомилася під час укладення угоди купівлі-продажу. Вона шукала будинок для доньки. В газеті знайшла оголошення, зателефонувала, відповів жіночий голос, сказали, що продається будинок по АДРЕСА_3 . Їй сказали суму за будинок та її все влаштувало. До нотаріуса приїхали вона, рієлтор та дівчина ОСОБА_24 з документами на будинок. У нотаріуса вона спитала, чому по генеральній довіреності продається дім, їй відповіли, що господарів немає. Нотаріус сказала, що так можливо продати дім та здійснити угоду. Нотаріус спитала, чи передали вони гроші, вони підтвердили, оскільки дійсно вона передала ОСОБА_26 7000 доларів США, 1000 доларів США з яких він віддав ріелтору при ній. Потім вони підписали договір купівлі-продажу. Після вже вона поїхала до придбаного будинку, де до неї підійшов якийсь чоловік та спитав, що вони тут роблять. Вона відповіла, що купила цей будинок. В подальшому їй зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що вона будинок не продавала. Гроші їй не повернули, будинку також немає. Зазначила, що у будинку нікого не було, воріт не було, арки не було. Вона особисто не дивилися документи на будинок, довіреність вона не бачила. Просить покарати обвинуваченого на розсуд суду. Заявлений позов задовольнити в повному обсязі.

Піддаючи аналізу показання потерпілих, суд вважає їх логічними та послідовними, підстав визнавати їх недостовірними та неправдивими, суд не вбачає. З огляду на це, суд визнає показання потерпілих достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, отримані у порядку встановленому КПК України.
Крім показань потерпілих, вина обвинуваченого підтверджується показаннями свідків, які будучи безпосередньо допитаними, у судовому засіданні у відповідності до вимог положень § 3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця та способу вчинення злочинів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, пояснила, що вона на даний час не працює, даний злочин був вчинений по вул.Петра Дорошенка, де вона працювала приватним нотаріусом. Вона пам`ятає, що ОСОБА_26 привіз документи для вчинення угоди купівлі-продажу та після візуальної перевірки ці документи були залишені та було призначено час для угоди. Угода була приготовлена, була перевірена довіреність за допомогою реєстру. Прізвище значилося в цій довіреності. Сторонам були надати документи для підпису. Покупець ОСОБА_23 , продавець ОСОБА_26 . До того, приходила жінка, ріелтор, вона була теж з ОСОБА_26 . Чи вона була під час підписання, чи була під час здачі документів, вона не може сказати. Нотаріус при укладанні питає, чи будуть вони розраховуватися чи вже розрахувалися. Вони сказали, що вже розрахувалися. Довіреність була перевірена, дійсність бланку, дані довірителя, зроблений короткий витяг з реєстру довіреностей. Повний витяг містить прізвище повіреного. На той час не було ніяких роз`яснень, з приводу того, які робити витяги. Вона роздивлялася довіреність в окулярах, в довіреності не було ніяких ознак підроблення. Підроблення було зроблено кваліфіковано. Потім сторони зверталися до неї з приводу ситуації, що склалася. ОСОБА_7 , сказала, що вона анулювала цю довіреність, а іншу довіреність вона видала на жінку-рієлтора. Вона на той час не могла повірити, що могли хімічним способом витравити та підробити інше прізвище. Дійсність довіреності була перевірена, довіреність була дійсна. Як виявилося ОСОБА_7 надавала довіреність ОСОБА_26 , але щось трапилося і ОСОБА_7 анулювала довіреність. В довіреності не було місця для двох прізвищах, там було місце лише для одного прізвища. Довіреність в повному обсязі перевіряється за допомогою повного витягу.

За клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_30 , яка суду пояснила, що до неї звернулась ОСОБА_20 з приводу продажу будинку. Вона, в свою чергу, звернулась до ОСОБА_26 , оскільки він хотів придбати цей будинок для себе. Довіреність на ОСОБА_26 оформлювалась у нотаріуса ОСОБА_22 , вона точно не пам`ятає, однак міркує, що ОСОБА_26 був вказаний в довіреності один. При ній ОСОБА_26 давав ОСОБА_20 1000 євро, потім ще 4-5 тис.доларів США. Сировєтнік до ОСОБА_26 претензій не мала. При ній та ОСОБА_26 в машині ОСОБА_20 писала розписку про отримані гроші.

Так, аналізуючи зміст показань свідка обвинувачення в частині обставин, які вона сприймала особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Оцінюючи показання свідка захисту ОСОБА_31 , суд також приймає їх до уваги, однак враховує, що обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження даний свідок або не пам`ятає, або припускає можливість їх існування, по суті дані показання ані підтверджують, ані спростовують наявність вини в діях обвинуваченого, які кваліфіковані за ст.ст. 190 ч.2, 192 ч.2, 358 ч.4 КК України.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 192 ч. 2, 358 ч. 4, 190 ч. 2 КК України, підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, що були безпосередньо досліджені судом, а саме:
- копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, згідно якого 30.12.2013 року за заявою було припинено дію довіреності від 18.07.2013 за №2990, бланк ВТІ 834892 (Т.1 а.с.22);
- копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.04.2014 року, згідно якого на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_17 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_8 (Т. 1 а.с. 23);
- інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 24.07.2014 року, відповідно до якої на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_17 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_8 (Т. 1 а.с. 26);
- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 29.08.2014 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2014 року вилучені наступні документи: оригінал договору купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_17 18.04.2014 року за реєстровим номером 381 на 2 арк. в 1 прим., оригінал довіреності від імені ОСОБА_7 , посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_14 від 13.03.2014 року за реєстровим № 738 на 1 арк. в 1 прим., копія інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів сформованої ОСОБА_17 18.04.2014 року, 14:52:31, ідентифікатор: 80310880 на 1 арк., в 1 прим., копією скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей сформованого ОСОБА_17 18.04.2014 року, 14:51:08, № 26665897 на 1 арк., в 1 прим., копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3 на 2 арк., в 1 прим., копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_7 на 2 арк., в 1 прим., копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_8 на 2 арк., в 1 прим., копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_32 на 2 арк., в 1 прим., копія свідоцтва про укладання шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_32 на 1 арк., в 1 прим., копія свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_33 від 17.07.2013 року за реєстровим № 1449 на 1 арк., в 1 прим., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_33 від 17.07.2013 року за № 6362686 на 1 арк. в 1 прим., копія згоди на купівлю житлового будинку від імені ОСОБА_32 посвідченого ОСОБА_17 18.04.2014 року за реєстровим № 379 на 1 арк., в 1 прим. (Т. 1 а.с.28-34);
- копією звіту про оцінку майна від 17.04.2014 року, відповідно до якого оціночна вартість об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 складає 88185 гривень (Т. 1 а.с.35-40);
- копією скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності), відповідно до якого 18.04.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_17 під час здійснення перевірки дійсності довіреності за вказаним параметрами запиту в Єдиному реєстрі довіреностей знайдено 1 запис щодо довіреності з реєстраційним номером 40772032, посвідченої 13.03.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_14 на збір документів та продаж квартири під 738 номером у реєстрі нотаріальних дій (Т. 1 а.с. 57);
- повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 12.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_7 надавала наступні довіреності: 27.06.2013 року ОСОБА_34 на представництво інтересів; 18.07.2013 ОСОБА_15 та ОСОБА_3 на збір документів для відчуження, продажу або міни нерухомого майна, припинена 30.12.2013; 13.03.2014 ОСОБА_15 на збір та продаж житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (Т.1, а.с.68-69);
- договором купівлі-продажу від 18.04.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_17 , згідно якого ОСОБА_3 , діючий як представник ОСОБА_7 на підставі довіреності, посвідченою ОСОБА_14 , приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 13.03.2014 року за реєстром № 738 надалі іменований як продавець з однієї сторони та з другої сторони ОСОБА_8 надалі іменована покупець на умовах, передбачених цим договором передав, а покупець прийняв у власність домоволодіння, що складається з житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 за ціною майна 88185 грн. (Т. 1 а.с. 73-74);
- копією довіреності від 18.07.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 , зареєстрованою в реєстрі № 2990, відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_15 та ОСОБА_3 бути її представниками в будь-яких підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, з усіх питань, пов`язаних з підготовкою та одержанням документів, що необхідні для наступного відчуження належного їй на праві власності житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 18.07.2018 року (Т. 1 а.с.79);
- висновком судової технічної експертизи № 58/06-382 від 10.08.2015 року, згідно якого бланк серії ВТ № 355361, на якому виконана довіреність, видана 13.03.2014 року гр. ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 738 нотаріусом ОСОБА_14 виготовлений типографським способом з використанням форм високого (серійний номер) та плоского офсетного друку (всі інші зображення бланку). Цифрові та буквені написи довіреності, а саме " ОСОБА_3 ", " НОМЕР_1 ", "зареєстрований", " АДРЕСА_5 ", та не запечатувана ділянка між словами "дві тисячі" та "вісімнадцятого" не є первинними. Первинні написи були видалені шляхом травлення чи змивання (фізико-хімічним способом). Визначити первинний зміст видалених написів не надається можливим, в зв`язку зі значним видаленням їх штрихів (Т. 1 а.с. 84-90);
- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 04.12.2015 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.11.2015 року вилучена довіреність № 738 від 13.03.2014 року видана ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_15 (Т. 1 а.с. 97-101);
- довіреністю від 13.03.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 , зареєстрованою в реєстрі № 738, відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_15 бути її представником в будь-яких підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, з усіх питань, пов`язаних з підготовкою та одержанням документів, що необхідні для наступного відчуження належного їй на праві власності житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_3 , строком до тринадцятого березня дві тисячі двадцять вісімнадцятого року, яка вилучена у нотаріуса (Т. 1 а.с. 102);
- протоколом огляду місяця події від 07.12.2015 року, згідно якого оглянуто приміщення нотаріальної контори по АДРЕСА_6 . Приміщення являє собою службовий кабінет приватного нотаріуса ОСОБА_17 , яка добровільно надала слідчому ОСОБА_35 копію реєстру № 381 на 3 арк. книги реєстру № 1 за 2014 рік (Т. 1 а.с.103);
- копією реєстру № 381, відповідно до якого 18.04.2014 року ОСОБА_3 діючий від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (Т. 1 а.с. 105-106);
- протоколом огляду від 05.12.2015 року, відповідно до якого у службовому кабінеті № 505, що розташований на п`ятому поверсі Довгинцівського ВП КВП по вул.Леоніда Бородича, ОСОБА_7 добровільно надає письмовий зошит з особистими записами (Т. 1 а.с.107);
- протоколом огляду від 03.02.2016 року, відповідно до якого у службовому кабінеті № 505, що розташований на п`ятому поверсі Довгинцівського ВП КВП по вул.Леоніда Бородича, 5, громадянин ОСОБА_3 у присутності адвоката ОСОБА_36 надає оригінал розписки написаної від імені ОСОБА_7 про те, що остання отримала 4000 доларів США, написаної 18.07.2013 року на папері А 4 ручкою синього кольору із підписами двох свідків, а саме: ОСОБА_31 та ОСОБА_37 (Т. 1 а.с. 117);
- висновком почеркознавчої експертизи № 14/1.1-443 від 24.02.2016 року, згідно якого рукописні записи, розташовані в розписці від імені ОСОБА_7 від 18.07.2013 року, виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_7 розташований під текстом розписки навпроти дати "18 липня 2013 року" в розписці від 18.07.2013 року, ймовірно виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою (Т. 1 а.с. 122-128);
- висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 2-17 від 31.01.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме домоволодіння АДРЕСА_3 станом на 18.04.2014 року складала 141475 гривень (Т. 2 а.с. 13-27);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2017 року у присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого, остання серед представлених для впізнання осіб на фото № 2 за загальними формою обличчя та сукупністю ознак впізнала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка, з яким вона їздила до нотаріуса ОСОБА_14 (Т. 2 а.с. 133-134);
- речовими доказами, а саме довіреністю від 13.03.2014 року, виданою на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованою в реєстрі за №738; розпискою від 18.07.2013 року. (Т.1, а.с.92,130)
Приведені вище та досліджені судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, мету вчинення ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини у кримінальному провадженні, не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого в скоєнні вказаних злочинів ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового слідства та його дії правильно кваліфіковані за:

- ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому;

- ч. 2 ст. 192 КК України як заподіяння майнової шкоди у великих розмірах шляхом обману за відсутності ознак шахрайства;

- ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Суд не може розцінювати як доказ невинуватості обвинуваченого ОСОБА_3 його показання, надані в суді стосовно того, що він довіреність не підробляв та у нотаріуса забрав довіреність, де було вказано саме його ім`я, оскільки це в повній мірі спростовується дослідженими під час судового слідства доказами. Так, надаючи перед судом показання ОСОБА_3 і ОСОБА_7 наголошували на тому, що відразу у нотаріуса довіреність була віддана як потерпілій так і обвинуваченому, обвинувачений вказував на те, що протягом всього часу довіреність перебувала лише в його розпорядженні, тобто інші особи не мали до неї доступу, як, відповідно, і не мали можливості її підробити. В ході досудового розслідування було вилучено у приватного нотаріуса ОСОБА_14 оригінал довіреності від 13.03.2014 року, зареєстрованої в реєстрі № 738, відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважила саме ОСОБА_15 бути її представником зі строком її дії до тринадцятого березня дві тисячі двадцять вісімнадцятого року. З приводу вказання в довіреності саме ОСОБА_15 надавала пояснення і ОСОБА_7 . Таким чином, вказане вище спростовує можливість підробки саме екземпляру довіреності, що перебувала в розпорядженні ОСОБА_3 в частині даних повіреної особи та строку довіреності, приватним нотаріусом ОСОБА_14 , або будь-якою іншою особою з нотаріальної контори.
Таким чином, суд вважає, що вище перелічені докази відповідають фактичним обставинам обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_3 та через свою несуперечність свідчать про неспроможність доводів обвинуваченого та його захисника про невинуватість останнього у вчиненні даних злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини вчинення злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої, середньої тяжкості.

Обвинувачений за місцем проживання характеризувався посередньо, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчинених злочинів, фактичних обставин та його наслідків, за відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, враховуючи позиції потерпілих з приводу призначення покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження та позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

У відповідності до п.п.2, 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, не ухилення особи від слідства або суду.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим. (п. 8 Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, при цьому подія злочинів мала місце 18.04.2014 року, отже на час розгляду кримінального провадження в суді пройшло більше ніж п`ять років. Перебіг давності не зупинявся та не переривався.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбуття призначеного покарання за вимогами ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі положень п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення ним злочинів минуло більше п`яти років.

Згідно частини другої статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпілою ОСОБА_8 на підставі положень частини першої статті 1166 ЦК України заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 7 000,00 доларів США, завдану їй внаслідок шахрайських дій ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 128 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до частини другої вказаної статті, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тому враховуючи доведеність вини ОСОБА_3 , наявність рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.2014 р., заявлені вимоги підлягають задоволенню та вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

П.1 ч.1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину в сумі 100 000,00 грн., з огляду на завдання їй ОСОБА_3 злочинними діями душевних страждань, тривалого відстоювання своїх прав в суді та правоохоронних органах протягом трьох років вона постійно перебувала в напрузі, шукаючи варіанти захисту та відвідуючи юристів та адвокатів. До того ж цей будинок був її єдиним житлом, вона змушена до тепер винаймати житло, зберігаючи особисті речі в знайомих та родичів.

Враховуючи положення статті 23 ЦК України, відповідно до якої кожен має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав та розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 5 000 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити впорядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 49, 65, 74 КК України, ст.ст. 100, 124, 128, 368-370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.192 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

-за ч.4 ст.358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 , суму матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 7 000 (сім тисяч) доларів США.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , суму моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів №58/06-382 від 10.08.2015 в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 40 копійок; почеркознавчої експертизи №14/1.1-443 від 24.02.2016 в сумі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 08 копійок.

Речові докази: довіреність від 13.03.2014 року, розписку від 18.07.2013 року залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; технічний паспорт, поверховий план, експлуатація внутрішніх площ, витяг з державного реєстру речових прав, договір купівлі-продажу, звіт в стислій формі, технічну документацію із землеустрою, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 вважати переданими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1