Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7193/17
Провадження № 1-кп/644/50/20
ВИРОК
іменем України

24 лютого 2020 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури № ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої- ОСОБА_6 , обвинуваченої- ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ПрАТ «СК «Юнівес»- ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0001207 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючу ХМПБ № 6 акушером, одруженої, яка має малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 19.09.2017 року близько о 09-30 годин керувала технічно справним автомобілем «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухалась по пр. Московському м. Харкова зі сторони пр. Архітектора Альошина в напрямку пр. Індустріального.

Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку № 275/1, ОСОБА_7 , наближаючись по лівій смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, усвідомлюючи, що на правій полосі для руху у попутному напрямку, перед пішохідним переходом зупинився автомобіль для надання дороги пішоходу, не зменшила швидкість та не зупинила транспортний засіб перед пішохідним переходом де здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзджу частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу її руху, чим грубо порушила вимоги п. п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

-18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити ( відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1120-А/17 від 20.10.2017 року, ОСОБА_4 , спричинено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я, у вигляді: - голови: закрита черепно-мозкова травма із пластичним субдуральним крововиливом в області лівих тім`яно-скроневих доль головного мозку, забита рана лобної області, садна м`яких тканин голови: - тулубу:- закритий перелом 3,4 ребер справа по передньо-паховій лінії з незначним зміщенням: - закритий перелом кісток тазу у вигляді перелому гілки обох сідничних кісток і верхньої гілки лівої лонної кістки зі зміщенням; - кінцівок:- закритий передній вивих правої плечової кістки з переломом великого горбка та закритий уламковий перелом кісток лівої гомілки у верхній третині, садна верхніх і нижніх кінцівок.

Порушення п. п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , які згідно висновку судово- автотехнічної експертизи № 949/17 від 24.10.2017 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками.

Обвинувачена ОСОБА_7 , в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України спочатку визнала частково, пояснила, що не мала наміру збивати ОСОБА_4 . В подальшому надала пояснення про визнання вини та пояснила, що 19.09.2017 року о 09-00 годині вона рухалася по проспекту Московському на своєму автомобілі «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рядом на передньому пасажирському місці знаходилася її колега ОСОБА_11 . Їхала вона з дому провідати вагітну подругу, рухалась приблизно 50-55 км/год. по крайній лівій полосі в сторону станції метро «Індустріальна». Була сонячна суха погода, сонце сліпило очі, але вона об`єктивно сприймала дорожню обстановку. У зворотньому напрямку рухалися автомобілі, які саме не запам`ятала, зліва по крайній правій полосі рухався автомобіль Мерседес спринтер білого кольору. Біля станції «Лосево» її автомобіль та Мерседес спринтер зрівнялися та вона побачила, що у автомобіля Мерседес різко спрацювали стопи. Перевівши погляд на проїзну частину вона побачила потерпілу, яка переходила пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою «зеброю», знаком «пішохідний перехід», справа наліво та дуже швидко. Вона почала різко гальмувати, але наїзду запобігти не вдалося. Від удару потерпіла залетіла на автомобіль, та впала на асфальт на зустрічну полосу руху. Удар прийшовся на рівні руля, якраз на пішохідному переході. Вона вибігла з машини, викликала швидку і поліцію. Потерпіла лежала на асфальті, підбіг молодий чоловік з дівчиною та всі вони разом не давали потерпілій ворушитися до приїзду швидкої допомоги. Відчуває вину за те, що трапилося, умислу збивати потерпілу у неї не було. Під час знаходження потерпілої в лікарні надавала їй матеріальну допомогу в розмірі приблизно 20000 грн. Цивільний позов не визнає, вважає суму позову надто великою.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , допитаної в ході судового розгляду, яка пояснила, що 19 вересня 2017 року вона відправила сина до школи, а сама о 08-30 годині вийшла з дому на роботу. Погода в той день була сонячна, суха, одягнута була по літньому. Оскільки на роботу вона їздить на метро, тому йшла з проспекту Індустріального в сторону метро «ХТЗ» пішки. Пішохідний перехід знаходиться напроти будинку № 38 по вулиці Миру. Не поспішаючи вона підійшла до пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою «зеброю», знаком «пішохідний перехід». Рух по проспекту Московському, завжди жвавий, дорога має дві полоси руху, тому вона завжди зупиняється та чекає, коли автомобілі зупиняться. В той день було так само, вона почала переходити пішохідний перехід і більше нічого не пам`ятає. Прийшла до тями в лікарні 29 вересня 2017 року і не могла зрозуміти що трапилося. Від рідних дізналася про дорожньо-транспортну пригоду, та про ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень. Вона отримала перелом лівої ноги, голені, нога була на розтяжці, права рука взагалі не рухалася, був вивих, потім руку вправляли, була закрита травма голови, посттравматична пневмонія від того, що тривалий час знаходилася в лежачому положенні, на обличчі були шрами. Пам`ятає, що коли прийшла до тями, 29.09.2017 року до неї підійшла жінка, представилася, сказала, що це вона її збила та побажала найскорішого одужання і більше не приходила. Поки вона була непритомна, ця жінка щось сплачувала, однак їй невідомо, чи вона купувала ліки чи передавала кошти особисто. Виписали її з лікарні 01 листопада 2017 року, потім вона спостерігалася в поліклініці за місцем проживання. 18 січня 2018 року пройшла огляд МСЕК, їй запропонували другу групу інвалідності або продовжити лікарняний ще на чотири місяці, вона погодилася продовжити лікарняний, бо не бажає втратити свою роботу.

Потерпілою заявлено цивільний позов, який неодноразово уточнювався та в останній редакції від 09.12.2019 року вона просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на її користь матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням у розмірі 45532 грн. 42 коп., шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 43102 грн. 42 коп., шкоду пов`язану з стійкою втратою працездатності станом на 09.12.2019 року у розмірі 98413 грн. 43 коп.; моральну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 9352 грн. 41 коп., а всього 196400 грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 90647 грн. 59 коп., стягнути заробіток ( дохід), втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином у розмірі 5216,25 грн., щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року та довічно. ( том 2 а. с. 169-176)

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що особисто з іншими учасниками процесу не знайомий. В день ДТП він йшов до метро «Харківський тракторний завод». Почув та побачив як на пішохідному переході загальмувала машина та збили жінку. Надавав першу медичну допомогу потерпілій. Дату ДТП не пам`ятає, лише пам`ятає, що рік тому йшов вздовж пр. Московського до метро «Харківський тракторний завод», потім почув звук гальм. Це було восени, вранці, приблизно о 09:00 10:00 год. Був за 50 м до пішохідного переходу, потім почув звук гальм та побачив машину, яка зупинилась на пішохідному перехресті. Бачив машину, яка виїхала із-за першої машини та збила жінку. В першому ряду була легкова машина. Перший водій зупинився, другий виїхав вперед. Почув звук гальм, другий автомобіль він не бачив, огляд було закрито. Коли збили людину вона відлетіла приблизно метрів на 20. Після цього машина зупинилась, вийшов водій, як потім він дізнався це ОСОБА_7 , підбіг він та почав разом з обвинуваченою надавати першу допомогу потерпілій. Попросив обвинувачену притримати голову потерпілій. Він має медичну освіту. Авто відносно нього знаходились передньою частиною. Звук гальм авто був різким, тому він припустив, що машина рухалась швидко. Побачив білу машину, яка зупинилась перед пішохідним переходом та котра їхала в першому ряду. У другому ряду була машина срібного кольору. В другому авто за кермом була жінка, поруч з якою сиділа ще одна жінка ( дві жінки були з темним та рудим кольором волосся). Потім підійшли інші люди. Бачив, що саме срібна машина «Daewoo matiz» збила пішохода. В день ДТП вранці було без опадів, дорога була сухою. Інших вантажних машин на проїжджій частині не було. Приймав участь у слідчому експерименті, але тоді більш точно описував події. При проведенні слідчого експерименту були присутні поняті. В день ДТП він знаходився навпроти пішохода, якого побачив на середині пішохідного переходу. Йшов назустріч руху, саме той машині, яка збили пішохода. Потерпіла йшла звичайною ходою, ні швидко, ні повільно. Коли збили потерпілу вона була посередині білої машини, була до початку другого ряду, тобто той автомобіль, який зупинився, вона повністю пройшла. Були й інші пішоходи, які рухалися в тому ж напрямку, що й він. Зі сторони свідка якісь люди тільки почали йти. До пішохідного переходу у нього залишалось 50-60 м, були дерева, але вони заважали добре бачити місцевість. Після аварії авто «Daewoo matiz» срібного кольору зупинилось. Перше авто дуже повільно зупинялось. На асфальті залишився гальмівний шлях довжиною приблизно 30-40 м. Він був присутнім під час огляду місця ДТП, при ньому слідчий не робив замірювання. Потерпіла була в непритомному стані 3-4 хв. через судорожний синдром, який тривав 10-15 с. Потім вона прийшла до тями, скаржилась на біль. Він та обвинувачена її тримали, щоб не було пошкодження кінцівок. Свідок припустив, що у потерпілої закритий перелом. Пішоходи та обвинувачена тримали кінцівки потерпілої, свідок голову, бо у скроневій частині голови зліва були гематоми. В частині номерів, капоту машини потерпіла пошкодила стегно ( можливо середина або нижня третина), в частині капоту також плече, в частині скла машини пошкодила голову, тобто потерпіла залетіла на машину. Після того, як потерпілу збили, вона залишилась на асфальті ближче до центральної розмітки. З другої сторони машини на дорозі зупинились. Потерпілу він не переміщував. З собою медичних препаратів не було. Знак пішохідного переходу, дорожня розмітка були, світлофору не було.

- показаннями експерта ОСОБА_13 , який пояснив, що потерпіла на момент проведення експертизи знаходилась на лікуванні у відділенні полі травми. Експертиза була проведена з 21.09.2017 року по 20.10.2017 рік. Спостерігав за лікуванням потерпілої, приходив до неї 13.10.2017 року. Досліджував медичну документацію лише у відділенні, нікуди її не виносив, окрім рентгенівських знімків відносно яких йому надавали консультацію. У потерпілої у віці 55 років була травма голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, рана в лобовій частині, пошкодження тулубу у вигляді закритого перелому третього, четвертого ребер у передньо-паховій лінії із зміщенням, закритий перелом кісток тазу, ушкодження кінцівок у вигляді закритого переднього вивиху правої плечової кістки, садна верхніх та нижніх кінцівок. На момент проведення експертизи ці пошкодження відносились до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, але при дослідженні медичної документації було виявлено падіння гемодинаміки. 23.09.2018 року у потерпілої було зниження артеріального тиску до 60 на 0, пульс 120 ударів на хвилину. Після 13.10.2017 року у потерпілої вже не було стрибків тиску. Експерт пояснив, що не має права виносити медичну карту, цим займається слідчий. У своєму висновку експерт зазначив, що йому було недостатньо медичної документації, йому необхідна була консультація лікаря-травматолога, лікаря-хірурга. Для проведення експертизи було надано 30 днів. Експерт не мав можливості взяти медичну карту потерпілої із стаціонару, тому не були залучені лікарі, які могли б надати консультативний висновок. Експерт повинен був знати чи закінчилось лікування потерпілої, потім досліджувати медичну карту, отримати висновок від лікаря, який спостерігав потерпілу, щоб оцінити ступінь втрати працездатності. На момент проведення експертизи у експерта не було такої можливості, бо потерпіла знаходилась на лікуванні та перебувала у медикаментозному сні.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що у вересні 2017 року вона зустрілася з ОСОБА_7 і вони поїхали в Малу Рогань щоб провідати акушерку, погода була сонячна та суха. Рухалися вони на автомобілі «Daewoo matiz» по пр. Московському в другому ряду в сторону ст. метро «Пролетарська», за кермом була ОСОБА_15 , вони їхали спокійно, нікуди не поспішали, ніщо їх не відволікало. Рядом рухалась машина схожа на маршрутку справа наліво не швидко. По пішохідному переходу проходила жінка справа наліво, вона йшла звичайним темпом. Коли потерпіла була на середині пішохідного переходу, десь за 15 метрів вони побачили її. ОСОБА_7 подавала їй звуковий сигнал та тормозила, але ОСОБА_4 не припиняла рухатися. Після зіткнення ОСОБА_7 зупинилася та побігла до жінки, а вона викликала поліцію та швидку допомогу, так як потерпіла була в непритомному стані.

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2017 року та схемою до нього, з доданим ілюстраційним матеріалом до протоколу огляду місця події, згідно яких було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_7 та двох понятих;

том. 1 а. с. 196-201

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_16 , та доданою до нього схемою, згідно якого свідок пояснив механізм дорожньо-транспортної пригоди.

том. 1 а. с. 202-207

- висновком судової автотехнічної експертизи № 949/17 від 24.10.2017 року, за показаннями свідка ОСОБА_16 , згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ««Daewoo matiz» ОСОБА_7 повинна була діяти відповідно до вимог п. п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo matiz» ОСОБА_7 мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Daewoo matiz» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. Оцінка дій пішохода ОСОБА_4 не вимагає застосування спеціальних технічних пізнань і може бути зроблена слідчим самостійно відповідно до положень Розділу 4 Правил дорожнього руху України.
том. 1 а. с. 208-212

- висновком судової автотехнічної експертизи № 913/17 від 26.10.2017 року, згідно якого на момент експертного огляду, а отже і на момент ДТП рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Daewoo matiz» номерний знак НОМЕР_1 перебували у працездатному стані та не мали несправностей, які впливали б на їх вихідні параметри.
том. 1 а. с. 214-223

- висновком судово-медичної експертизи № 1120-А/17 від 20.10.2017 року, у зв`язку з подією 19.09.2017 року у гр. ОСОБА_4 , 55 років, мали місце ушкодження: голови, закрита черепно-мозкова травма із пластинчатим субдуральним крововиливом в областях лівих тім`яно-скроневих доль головного мозку, забита рана лобової області, садна м`яких тканин голови; тулубу-закритий перелом 3,4 ребер справа по передньо-пахвовій лінії з незначним зміщенням; закритий перелом кісток тазу у вигляді перелому гілки обох сідничних кісток і верхньої гілки лівої лонної кістки зі зміщенням; кінцівок-закритий передній вивіх правої плечової кістки з переломом великого горбка та закритий уламковий перелом кісток лівої гомілки у верхній третині, садна верхніх і нижніх кінцівок. Перелічені ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів (предмета), індивідуальні особливості яких не відобразилися, не виключено, що в умовах дорожньо-транспортної події, за обставин та в строк відомих з постанови слідчого. Вищеперелічені ушкодження, які маються у гр. ОСОБА_4 , відповідно до п. 2.2.1 «а, б, в» , п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я. Керуючись п. 4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» та медичною картою встановити причинний зв`язок між падінням гемодинамики (артеріального тиску) під час лікування та наявною травмою, отриманою під час дорожньо-транспортної події, не представляється можливим. Встановити якою поверхнею тіла ОСОБА_4 була звернута до транспортного засобу у момент первинного контакту з ним, не представляється можливим. На момент доставляння ОСОБА_4 у ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова, при дослідженні крові газохроматографічним методом етиловий спирт не знайдений.

том. 1 а. с. 224-225

- висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 08-398/18 від 07.06.2019 року, згідно даним медичної документації ( медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 , 1961 року народження, медичної карти стаціонарного хворого № 24316 КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» на ім`я ОСОБА_4 , 1961 року народження, карти МСЕК), у потерпілої, в зв`язку із подією 19.09.2017 року, мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді пластинчатої субдуральної гематоми (крововиливу під твердою мозковою оболонкою) по конвекситальній поверхні мозку в ділянці тім`яної та скроневої частки з наявністю забитої рани в лобній ділянці, саден м`яких тканин голови; травма тазу у вигляді уламкового перелому правої клубової кістки в ділянці крила, тіла та кульшової западини зі зміщенням, розрив правого крижово-клубового зчленування, уламковий перелом лівої лобкової кістки та правої сідничної кістки; травма правого плеча у вигляді вивиху голови плечової кістки вниз та досередини, відрив великого горбка із зміщенням; травма лівої гомілки у вигляді уламкового перелому верхньої третини тіла великогомілкової кістки, уламкового перелому нижньої третини тіла малогомілкової кістки; садна верхніх та нижніх кінцівок (без зазначення більш детальної анатомічної локалізації).

Під час перебування на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» з 19.09.2017 року по 01.11.2017 року ОСОБА_4 були проведені наступні оперативні втручання: 19.09.2017 року проведення спиці Кіршнера в ліву гомілку; 19.09.2017 року первинна хірургічна обробка рани лобної ділянки голови; 18.10.2017 року металоостеосинтез лівої великогомілкової кістки пластиною.

Після стаціонарного лікування ОСОБА_4 перебувала під спостереженням лікарів в поліклініці по місцю мешкання, куди з 02.11.2017 року по теперішній час неодноразово зверталася за медичною допомогою до лікаря-травматолога.

За даними консультативного огляду ОСОБА_4 , який був проведений в рамках цієї експертизи 06.03.2019 року сумісно із лікарем -травматологом ОСОБА_17 (майже через 1,5 року після травми 19.09.2017 року) було встановлено, що загальний стан потерпілої задовільний, рухається самостійно за допомогою інвалідної трості. При активних рухах в правому кульшовому суглобі згинання стегна було обмежено на 10-15 градусів, розгинання на 5 градусів, відведення- на 10-15 градусів, що відповідає помірно вираженій контрактурі, яка складає 25 % постійної втрати загальної працездатності (відповідно до ст. 137 «а» Таблиці процентів втрати загальної працездатності в результаті різних травм, передбачених правилами особистого страхування та отриманих в період дії договору страхування» до «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи». Рухи в правому колінному суглобі в повному об`ємі, болісні в крайніх положеннях. Таким чином, наслідки травми тазу у ОСОБА_4 у вигляді помірно вираженої контрактури правого кульшового суглобу за ступеням тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм стійкої втрати працездатності, яка не перевищує 1/3 (відповідно до п. 2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року)

Щодо функції правого плечового суглобу, то на час огляду у ОСОБА_4 визначаються прояви помірно вираженої контрактури у вигляді обмеження пасивних і активних рухів в суглобі, що на думку комісії, не відповідає тяжкості і строкам травми (травматичний вивих правої плечової кісті з відривом великого горбка). Терміни іммобілізації такої травми складають 6 тижнів, курс подальшої реабілітації 2 тижні, зазвичай, з повним відновленням функції плечового суглоба. Розвиток помірної контрактури правого плеча в ОСОБА_4 , яка вірогідно, являється реактивною, та може бути пов`язана з віком, недостатнім дотриманням пацієнткою реабілітаційного режиму, можливим надмірним навантаженням на область правого плечового суглобу при ходьбі на милицях в процесу лікування переломів кісток тазу і лівої гомілки. Зазначене вище дозволяє не враховувати помірну контрактуру правого плечового суглобу у ОСОБА_4 при визначенні загальних наслідків травми тіла (відповідно до п. 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6).

том. 2 а. с. 16-82

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_7 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працює акушером ХМПБ № 6, одружена, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, часткове добровільне відшкодування потерпілій матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням в розмірі близько 20000 грн., що не заперечується потерпілою.
Обставин, які обтяжують її покарання, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченій міри покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу ОСОБА_7 , те, що вона раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, працює, частково відшкодувала потерпілій вартість лікування, суд також враховує думку потерпілої, яка в поданій заяві зазначила, що при призначенні міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду та просить врахувати, що ОСОБА_7 хоча і допомагала матеріально одразу після ДТП у лікарні невідкладної допомоги, але цих коштів замало для відновлення нормального стану її здоров`я, крім того просить врахувати, що обвинувачена не цікавилася станом її здоров`я, що свідчить, на думку потерпілої, про відсутність щирого каяття з її боку, та суд вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях обмеження волі, а тому слід обрати покарання у вигляді штрафу в дохід Держави в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує, що обставини, які пом`якшують відповідальність, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, судом були враховані при призначенні основного покарання у виді штрафу в дохід держави.

При цьому суд зазначає, що обвинувачена грубо порушила ПДР України, здійснила наїзд на пішохода, який переходив дорогу по пішохідному переходу.

У зв`язку з цим, призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є необхідним, що сприятиме її виправленню та запобіганню вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, а також майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В кримінальному провадженню потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Потерпіла просить стягнути з ПрАТ «СК ЮНІВЕС» на її користь матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням у розмірі 45532 грн. 42 коп., шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 43102 грн. 42 коп., шкоду пов`язану з стійкою втратою працездатності станом на 09.12.2019 року у розмірі 98413 грн. 43 коп.; моральну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 9352 грн. 41 коп., а всього 196400 грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 90647 грн. 59 коп., стягнути заробіток ( дохід), втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином у розмірі 5216,25 грн., щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року та довічно.

В обґрунтування позову посилалася на те, що внаслідок ДТП було завдано шкоди її життю та здоров`ю, матеріальної та моральної шкоди, спричинено каліцтво, яке має наслідком втрату та зменшення працездатності. Після отриманої внаслідок пригоди травми тривалий час перебувала в лікарні, витрачала кошти на лікування. Наразі вона пересувається повільно, потребує вдвічі більше часу щоб дістатися місця роботи. Це впливає на складання розкладу занять, за станом свого здоров`я вона не може працювати на повне навантаження, змушена просити зменшення навантаження. Травми руки не дозволяють виконувати професійні обов`язки концертмейстера в повному обсязі, травми голови призвели до втрати концентрації, підвищеного стресу, до необхідності частого відпочинку.
Обвинувачена позовні вимоги не визнала, зазначила, що потерпілій добровільно було відшкодовано близько 20000 грн., коли вона перебувала в лікарні, наразі вона не має можливості матеріально допомагати потерпілій, хоча і працює, але коштів не вистачає, оскільки отримує незначний дохід та має на утриманні двох малолітніх дітей.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «СК ЮНІВЕС» просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі, в обґрунтування зазначив, що звернення позивача з позовом до ПрАТ «СК ЮНІВЕС» є передчасним, так як позивачем не надано належних доказів щодо настання цивільно- правової відповідальності ОСОБА_7 відповідно до закону. Просив врахувати, що потерпілому відшкодовується 5% від суми страхової виплати, крім того зазначив, що на даний момент відсутні встановлені законодавством підстави для виплати страхового відшкодування позивачу, оскільки страхова компанія є неналежним цивільним відповідачем по даній справі. В то же час, рішення про здійснення страхового відшкодування буде прийняте після надання усіх необхідних документів, в тому числі рішення суду по кримінальному провадженню, в межах страхових сум, встановлених договором страхування та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Дослідивши докази за поданим цивільним позовом, суд приходить до наступного.
Так, відповідно правового висновку зробленого Великою Палатою ВС в постанові від 19.06.2019 року по справі №465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19, встановлено.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» П. 1.2. страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".

Відповідно до ст. 22 цього Закону п. 22.1. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок звернення потерпілого до страхової кампанії із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні статті 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страхової кампанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової кампанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.

Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

Водночас у межах кримінального провадження за ст. 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. Тобто в цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до МТСБУ або страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Таким чином, подача позову до страхової кампанії потерпілою в рамках даного кримінального провадження відповідає вимогам закону.

Відповідно до полісу №АК3462499 від 05.04.2017 року цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_7 застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», забезпечений транспортний засіб «Daewoo matiz» номерний знак НОМЕР_1 . Страховий ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200000 гривень, за шкоду заподіяну майну 100000 гривень. Розмір франшизи 1000 гривень. ( том. 1 а. с. 81)

21.09.2017 року було повідомлено ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про дорожньо-транспортну пригоду. ( том. 2 а. с. 127)

Відповідно до досліджених в судовому засіданні копій квитанцій на придбання медичних препаратів та медичних матеріалів, продуктів харчування вбачається, що потерпілою було витрачено кошти на загальну суму 41062 гривень 58 копійок ( Том. 1 а. с. 61-80).

З 19.09.2017 року по 01.11.2017 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» (Том 2 а. с. 22-58)

З 02.11.2017 року потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні за місцем свого проживання у КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 18». ( Том 2 а. с. 59-80)

З 11.05.2018 року висновком МСЕК ОСОБА_4 було встановлено третю групу інвалідності до 01.06.2019 року, протипоказана важка фізична робота, тривале перебування на ногах, на сонці, психо- емоційні перевантаження. ( том. 1 а. с. 188)

20.06.2019 року було проведено повторний огляд ОСОБА_4 та інвалідність третьої групи було встановлено безстроково, визначені аналогічні протипоказання з попереднім оглядом МСЕК, встановлений «Д» нагляд у травматолога, невропатолога, стаціонарне лікування в травматологічному відділенні 2 рази на рік, санітарне-курортне лікування. ( том. 2 а. с. 95)

При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування майнової шкоди, суд виходить з того, що такі вимоги частково підтверджені належними і допустимими доказами, а саме квитанціями на придбання медикаментів та продукти харчування. Також, в зв`язку із заподіяними дорожньо-транспортною пригодою ушкодженнями, потерпілою було придбано набір імплантів для осткосинтезу гомілки вартістю 13800 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням, а саме в межах доведеності, згідно наданих потерпілою копій квитанцій на загальну суму 41062 грн. 58 коп. ( а. с. 61-80)

Частинами 1 та 3 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пунктів 1,11 Положення про медико-соціальну експертизу, пунктів 3, 26, 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561, встановлення МСЕК тієї чи іншої групи інвалідності внаслідок загального захворювання визначається за критеріями життєдіяльності людини, зокрема, здатністю особи до виконання трудової діяльності. Здатність до трудової діяльності сукупність фізичних та духовних можливостей людини, яка визначається станом здоров`я, що дозволяє їй займатися різного виду трудовою діяльністю.

Законодавство вирізняє професійну та загальну працездатність. Професійна працездатність передбачає здатність працівника до роботи за конкретним фахом і на певній посаді, тоді як загальна працездатність це здатність до виконання будь-якої роботи у звичайних умовах праці. Особа, яка зазнала каліцтва та якій встановлено інвалідність, може бути визнана частково працездатною. З метою встановлення в особи здатності до праці МСЕК під час встановлення інвалідності має встановити ступінь втрати професійної (а за її відсутності загальної) працездатності у відсотках.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) не отримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.
Таким чином, в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються саме неотримані доходи за час втрати працездатності.
Згідно довідки з місця роботи КЗ «Харківської гуманітарно-педагогічної академії» Харківської обласної ради від 28.11.2017 року № 01-13/949, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_4 станом на 01.09.2017 року складала 5678 грн. 16 коп.
Згідно медичної документації ОСОБА_4 перебувала на лікуванні з 19.09.2017 року по 11.05.2018 року включно, до роботи приступила 14.05.2018 року.
Таким чином, період тимчасової втрати працездатності становить 7 місяців 13 днів ( період з 19.09.2017 року по 11.05.2018 року), відповідно шкода, завдана ОСОБА_4 в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 43102 грн. 42 коп. ( 7 місяців 13 робочих днів х 5678,16=43102 грн. 42 коп.)
Отже шкода, завдана ОСОБА_4 в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 43102 грн. 42 коп. та підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

Належним і допустимим доказом підтвердження ступеня втрати професійної та загальної працездатності (у процентах) для застосування ст. ст. 1195, 1197 ЦК України є відповідний висновок судово-медичної експертизи з визначення процента втрати працездатності.

За висновком судово- медичної експертизи № 08-398/18 втрата загальної працездатності ОСОБА_4 складає 25 %. ( том. 2 а. с. 81-82)

Відповідно до ст. 26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

За результатами медико-соціальної експертизи від 16.05.2018 року ОСОБА_4 встановлено третю групу інвалідності з 11.05.2018 року, а з 20.06.2019 року підтверджено групу інвалідності третя та встановлено її безстроково.

Таким чином, враховуючи, що розмір середньомісячного заробітку потерпілої ОСОБА_4 становив, згідно довідки з місця роботи, 5678 грн. 16 коп., що є меншим ніж п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, для розрахунку розміру втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається наступним чином.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України» мінімальна заробітна плата у 2019 році складала 4173 грн.

Отже, розмір шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності за період з 11.05.2018 року по 09.12.2019 року, який підлягає стягненню зі страхової компанії складає 98413 грн. 43 коп. ( 4173 грн. х 5 х 25 % = 5216 грн. 26 коп.; 5216 грн. 26 коп. х18 місяців= 98413 грн. 43 коп. )

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діяннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою даної статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини в випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 просить стягнути з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на її користь моральну шкоду в сумі 9352 гривень 41 коп.

В обґрунтування завданої їй моральної шкоди потерпіла зазначила, що в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою їй встановлена інвалідність, каліцтво завдане їй вплинуло на нормальне життя та спричинило постійну втрату працездатності.

Відповідно до пунктів 3, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Таким чином, з урахування встановленої суми страхового відшкодування в розмірі 182578 грн. 43 коп. зі страхової компанії підлягає стягненню сума завданої моральної шкоди в розмірі 9128 грн. 92 коп. (5% від суми страхового відшкодування, 41062 грн. 58 коп. витрати на лікування + 43102 грн. 42 коп. витрати на відшкодування шкоди завданої тимчасовою втратою працездатності + 98413 грн. 43 коп. шкода завдана стійкою втратою працездатності х 5 % = 9128 грн. 92 коп.).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 90647 грн. 59 коп. та заробітку (доходу ) втраченого внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином у розмірі 5216 грн. 25 коп. щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року та довічно, суд приходить до наступного.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги щодо відшкодування потерпілій моральної шкоди, остання зазначила, що з моменту ДТП минуло більше 2 років, а її здоров`я досі не відновилося. Після отриманої внаслідок пригоди травми тривалий час перебувала в лікарні, витрачала кошти на лікування. Наразі вона пересувається повільно, потребує вдвічі більше часу щоб дістатися місця роботи. Це впливає на складання розкладу занять, за станом свого здоров`я вона не може працювати на повне навантаження, змушена просити зменшення навантаження. Травми руки не дозволяють виконувати професійні обов`язки концертмейстера в повному обсязі, травми голови призвели до втрати концентрації, підвищеного стресу, до необхідності частого відпочинку, потреби тривалої концентрації. Під час лікування помер її чоловік- ОСОБА_18 , який страждав на онкологічне захворювання та грошові кошти, які були в родині на лікування чоловіка, були витрачені на її лікування, оскільки ОСОБА_7 кошти на лікування надавала лише після ДТП, а в подальшому не цікавилася станом її здоров`я, до цього часу не цікавиться її станом та матеріальної допомоги не надає. Після дорожньо-транспортної пригоди лікування потерпілої продовжується, триває реабілітація, необхідні грошові кошти для проходження щорічного стаціонарного лікування та санітарно-курортного лікування.
Враховуючи глибину моральних страждань, ступінь тяжкості завданих тілесних ушкоджень та розмір загальної працездатності, моральну шкоду потерпіла оцінює у 90647 грн. 59 коп.
Оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, то згідно вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням вищевказаних обставин справи, глибини та тривалості моральних страждань і переживань, які перенесені потерпілою у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, порушення повноцінного ритму життя, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди заявлений в сумі 90647 грн. 59 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Суд враховує добровільно сплачені кошти в сумі близько 20000 грн. обвинуваченою в якості матеріальної допомоги на лікування потерпілій як пом`якшуючу обставину при визначенні міри покарання, оскільки заявлений потерпілою позов до ОСОБА_7 не стосується матеріальних витрат.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 щодо стягнення з обвинуваченої заробітку (доходу), втраченого внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином, суд приходить до наступного висновку.
Так, особливістю шкоди, яка завдана здоров`ю, є те, що вона не може бути відшкодована у натурі та оцінена в грошовому еквіваленті. І тому, об`єктом відшкодування в даному випадку є не зазначена шкода, а лише, майнові втрати, що зазнала фізична особа внаслідок завдання такої шкоди. До цих втрат законодавець відносить: заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду; втрати, завдані у в зв`язку з заподіянням моральної шкоди.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вищевказаної Постанови ПВСУ визначено, що відшкодування шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я складається зі щомісячних платежів (страхових виплат), що виплачуються протягом строку, на який встановлено втрату працездатності, та додаткових витрат, що виплачуються протягом строку, на який визначено потребу в них. За вимогами про продовження платежів виплати провадяться за весь попередній час, протягом якого належало відшкодовувати шкоду, без обмеження будь-яким строком (з дня закінчення попередніх виплат вимоги про їх продовження задовольняються за умови, що потерпіла (а у відповідних випадках - судово-медична експертиза) підтвердила втрату працездатності та її відсоток за цей період). В інших випадках виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову в цій частині.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, з ОСОБА_7 підлягає стягненню заробіток (дохід), втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином у розмірі 5216 грн. 25 коп. ( 4173 грн. мінімальна заробітна плата у 2019 році х 5 х 25% відсоток постійної втрати загальної працездатності) щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року до зміни обставин, що тягнуть перерахунок виплат.
Згідно п. 3 ч. 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я у межах суми стягнення за один місяць.
Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 913/17 від 26.10.2017 року в сумі 2471 грн. 75 коп. та за проведення судової автотехнічної експертизи № 949/17 від 24.10.2017 року в сумі 1186 грн. 44 коп. стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України в зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з цивільних відповідачів судовий збір на користь потерпілої в сумі 704 грн. 80 коп., сплачений нею за подачу цивільного позову.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_7 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373 ч. 2, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід Держави ( отримувач коштів УДКСУ в Індустріальному районі м. Харкова; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999701;банк отримувача ДКСУ ; код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020009;код класифікації доходів бюджету 21081100.

з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 ( три) роки.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням у розмірі 41062 грн. 58 коп., шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 43102 грн. 42 коп., шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності станом на 09.12.2019 року у розмірі 98413 грн. 43 коп., моральну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 9128 грн. 92 коп., а всього 191707 ( сто дев`яносто одна тисяча сімсот сім) грн. 35 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 90647 ( дев`яносто тисяч шістсот сорок сім) грн. 59 коп.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 заробіток (дохід), втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином, у розмірі 5216грн. 25 коп., щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року до зміни обставин, що тягнуть перерахунок виплат.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допуститинегайне виконання вироку в межах суми стягнення відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я за один місяць.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., по 352 грн. 40 коп. з кожного.
Судові витрати на залучення експерта за проведення судової автотехнічної експертизи № 949/17 від 24.10.2017 року на суму 1186 ( одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 44 коп.та за проведення судової автотехнічної експертизи № 913/17 від 26.10.2017 року на суму 2471 ( дві тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 75 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Слобідському районі м. Харкова, стягувач Держава).
Речові докази: автомобіль «Daewoo matiz» номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_19 , вважати повернутим володільцю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1