Номер провадження: 11-сс/813/287/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу із доповненнями прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2020 р. по кримінальному провадженню №0000038 від 13.03.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біляївка Одеської області, громадянки України, маючої вищу освіту, одруженої, маючої на утримані дитину 2007 р.н., працюючої на посаді заступника начальника управління начальника відділу грошових виплат та компенсацій Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволені клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши її цілодобово, не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 24.03.2020 р., в межах строків досудового розслідування.
Мотивуюче своє рішення, слідчий суддя, врахував, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні такого кримінального правопорушення, кількість інкримінованих підозрюваній епізодів ймовірних кримінально-протиправних дій, які носять умисний, корисливий характер, ймовірний розмір шкоди, який був завданий в результаті можливого вчинення інкримінованих підозрюваній дій.
Слідчий суддя прийшов до переконання, наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана може вжити заходів спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має офіційного місця роботи та неодружена; підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків в рамках даного кримінального провадження, з метою подальшого уникнення законом відповідальності.
Однак, слідчий суддя, з огляду на наявність у підозрюваної ОСОБА_7 постійного місця проживання на території Одеської області, взявши до уваги, що остання має на утриманні малолітньої дитину та матір-інваліда ІІ групи, проблеми з власним здоров`ям, та на теперішній час підозрювана фактично відсторонена від займаної посади, дійшов висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на останню відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі із доповненнями прокурор ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною з наступних підстав:
- слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначивши їх в ухвалі та звернувшись до практики Європейського суду з прав людини, проте визначив недостатність аргументів щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів;
- судом залишено поза увагою можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави у сумі, що буде втримувати підозрювану від вчинення певних дій.
Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у сумі не менше 3 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 297 200 гривень.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, натомість підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, дійшовши обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Приймаючи до уваги те, що сторонами не оспорюється обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що така підозра знайшла своє підтвердження під час розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя в ухвалі зазначила, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками, оскільки не вважає, що на даний момент, навіть виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, який в свою чергу міг існувати на момент застосування запобіжного заходу.
При цьому, колегія суддів у даному випадку зважає на те, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, матір, яка являється інвалідом ІІ групи, а також, враховуючи стан здоров`я підозрюваної та ту обставину, що на теперішній час ОСОБА_7 фактично відсторонена від займаної посади, апеляційний суд вважає наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду настільки мізерним, що він не може бути основоположним під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу, а існування ризику, що ґрунтується лише на тяжкості покарання йде в розріз з європейською практикою щодо застосування запобіжних заходів.
Окрім того, з моменту застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до розгляду скарги в суді апеляційної інстанції, з часу застосування якого пройшло значно часу, прокурором не надано відомостей щодо впливу підозрюваної на свідків та інших підозрюваних, а тому на думку колегії суддів, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також не знайшов свого підтвердження на момент розгляду апеляційної скарги, тому доводи прокурора з даного приводу не знайшли свого підтвердження.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що з огляду на специфіку вчинених кримінальних правопорушень, підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, зважаючи на те, що свою вину в інкримінованих їй злочинах остання не визнає, відмовляється від надання показань та співпрацювати з органами досудового розслідування та така її позиція, з огляду на долучені до матеріалів кримінального провадження докази, може вказувати на реальне існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя, загалом взявши до уваги обставини кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в повній мірі врахував особу підозрюваної, обґрунтовано прийшов до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на останню відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Беручи до уваги вище зазначене, колегія суддів вважає доводи прокурора такими, що не знайшли свого підтвердження, а вказані обставини, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги свідчать про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою недоцільно.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2020 р., якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4