Справа № 133/700/18
Провадження №11-кп/801/425/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000329 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.01.2020, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, працюючого ТЧ-3 ст Козятин, раніше не судимого,
-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

-за ч. 2 ст. 289 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 ч. 1 КК України буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 9 000 гривень завданої матеріальної шкоди, 15 000 гривень завданої моральної шкоди, 704,80 грн., за сплату судового збору.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, в кінці лютого 2017 року приблизно о 21 годині ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Козятин Вінницької області на території кооперативу «Жигулі», скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б спостерігали за його протиправними діями, діючи умисно та таємно, ривком відчинив навісний замок та проник в гаражне приміщення, належне ОСОБА_9 звідки викрав 14 саморобних чавунних батареї, вагою по 6 кг кожна при вартості 4,50 грн. за один кг на суму 378 грн., 10 автомобільних дисків R-13, вартістю 300 грн. за один, на суму 3000 грн., з гумою «175/70R-13», вартістю 300 грн. за одну, на суму 3000 грн., 2 автомобільні диски R-15, вартістю 650 грн. за один, на суму 1300 грн., з гумою «175/70 R -15», вартістю 850 грн. за одну, на суму 1700 грн., після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 9378 гривень.
Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_8 , на початку березня 2017 року приблизно о 21 годині, перебуваючи в м. Козятин Вінницької області на території кооперативу «Жигулі», маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б спостерігали за його протиправними діями, діючи умисно, повторно та таємно, ривком відчинив навісний замок та проник в гаражне приміщення, належне ОСОБА_9 , де залив бензин в автомобіль марки ВАЗ 2101, 1987 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який взяв з собою на передодні, через незачинені двері проник в салон автомобіля, де шляхом замкнення проводів привів в дію двигун, після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 17950 гривень.
Дослідивши докази суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення (крадіжці); за ч.2 ст.289 КК України у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинене повторно, доведено повністю дослідженими судом доказами.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить змінити вирок з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню та виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 704,80 грн., за сплату судового збору за подання нею цивільного позову.
На думку прокурора, судовий збір за подання потерпілою цивільного позову не мав бути стягнутий з обвинуваченого ОСОБА_8 при ухваленні вироку, оскільки судовий збір за подання позовної заяви не відноситься до процесуальних витрат, які стягуються у кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила змінити вирок суду, адвоката та обвинуваченого ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
В своїй апеляційній скарзі прокурор не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з тим, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Частиною 5 ст. 128 КПК України, визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Разом з тим, ст. 118 КПК України, визначено вичерпний перелік процесуальних витрат, які стягуються у кримінальному провадженні та які складаються: з витрат на правову допомогу; з витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; з витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Отже, судовий збір до вказаних витрат не належить.
Крім цього, правовий висновок про те, що судовий збір при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягненню з обвинуваченого не допускається, викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.01.2019 №51-274км17.
При цьому, колегія суддів об`єднаної палати Верховного Суду зазначила, що оскільки судовий збір не входить до процесуальних витрат, його не потрібно стягувати у кримінальному провадженні взагалі, а саме його стягнення суперечить закріпленим у ст. ст. 2, 7, 9 КПК України завданням кримінального провадження, засад законності, а також не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, ст. ст. 118, 119, 370 КПК України та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, оскільки судовий збір за подання позовної заяви не відноситься до процесуальних витрат, які стягуються у кримінальному провадженні, він не міг бути стягнутий з обвинуваченого ОСОБА_8 при ухваленні вироку.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а вирок суду змінити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.01.2020, щодо ОСОБА_8 змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 704,80 грн., за сплату судового збору за подання нею цивільного позову.
В решті вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.01.2020 залишити без зміни.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
помічник судді
ОСОБА_2 ОСОБА_10
22.05.2020