Дата документу 22.04.2020 Справа № 335/2688/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/2688/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/486/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 22 квітня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження № 0000393 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України, а також за ч. 3 ст. 311 КК України за фактом збуту невстановленими особами через мережу Інтернет прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не пізніше листопада 2019 року організував стійку злочинну групу, до складу якої залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених у ході досудового слідства осіб.

У період з листопада 2019 р. по 26.03.2020 р. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 незаконно здійснював контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини альфа-бромвалерофенон (2-бром-1-фенілпентан-1-он), тобто переміщував її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а також придбав, перевозив, пересилав, зберігав з метою збуту та збував особливо небезпечну психотропну речовину альфа-бромвалерофенон (2-бром-1-фенілпентан-1-он).

26.03.2020 року, о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 27.03.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України.

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 в обґрунтування якого послався, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.05.2020 року з одночасним визначенням застави у розмірі 2 522 400 гривень, слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її незаконною та необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, слідчим не надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених у підозрі, а слідчий суддя постановляючи ухвалу не встановив обґрунтованості підозри. Вказує, що матеріали надані слідчим не містять беззаперечних доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. При обґрунтуванні ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий та прокурор посилалися на тяжкість покарання, яке загрожує підзахисному, проте посилання сторони обвинувачення ґрунтуються лише на припущеннях та жодним доказом не підтверджені. Ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, ОСОБА_8 також не збирається, і протилежному немає жодних доказів. Звертає увагу, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не було враховано, що підозрюваний ніколи не притягувався до відповідальності пов`язаної із незаконним обігом наркотичних речовин, прекурсорів та їх аналогів, на обліку ніколи не перебував, ОСОБА_8 постійно мешкає за однією адресою де і зареєстрований, працює неофіційно. На думку сторони захисту визначаючи такий розмір застави, який перевищує максимальний розмір визначений ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, всупереч вимогам ст.182 КПК України, не врахував майновий стан підозрюваного, всі відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні підстав для застосування відносно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали справи, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Висновок слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої відносно ОСОБА_8 підозри підтверджуються наданими доказами, а саме: протоколом огляду від 25.11.2019 року, висновком експерта від 06.12.2019 року за № 19/11/2-206-СЕ/19, протоколом огляду від 09 та 11 січня 2020 року, висновком експерта від 27.02.2020 року за № 19/11/2-32-СЕ/20, протоколом огляду і виїмки кореспонденції від 18.03.2020 року, висновком експерта від 25.03.2020 року за № 7-929, протоколом обшуку від 26.03.2020 року, протоколом затримання від 27.03.2020 року, повідомлення про підозру від 27.03.2020 року, іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень є вірогідною.

У світлі доводів захисника, слід звернути увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, викладену у своїх рішеннях, які є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення».

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа «Чеботарь проти Молдови» від 13.02.2008 р.), що «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи».

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді справи.
На даній початковій стадії досудового розслідування, виходячи із аналізу наданих слідством доказів, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , що засвідчує неспроможність доводів захисту стосовно необґрунтованості висунутої підозри.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та /або/ суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення,що для запобігання вказаних ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки саме такий вид запобіжного заходу, застосований відносно підозрюваного ОСОБА_8 на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Судова колегія враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.307, ч. 3 ст. 305 КК України, дії, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 як організатор злочинної діяльності носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти здоров`я населення, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що є соціально небезпечним та має широку розповсюдженість. Окрім того, специфіка предмету злочину, кількість підозрюваних у справі дають підстави вважати, що на даній початковій стадій кримінального провадження застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Крім того, зміст оскаржуваного рішення засвідчує застосування відносно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, що буде діяти у разі внесення визначеного розміру, який не можна вважати непомірним з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів, доведені дані щодо матеріального становища підозрюваного. Саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та відсутність судимостей не здатні спростувати висновки слідчого судді.
Окрім того, слід зазначити, що доводи захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу.

Отже, з урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_8 тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному початковому етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4