ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1470/20 Справа № 206/660/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року про відмову у задоволенні подання Самарського РВ ФДУ Центр пробації в Дніпропетровській області про скасування іспитового строку засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року відмовлено у задоволенні подання Самарського РВ ФДУ Центр пробації в Дніпропетровській області про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_7 .
Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції зазначив, що засуджений надав до інспекції та до суду довідки з місць роботи, які підтверджують, те що він виконував ремонтні роботи в період часу, коли мав з`являтись для реєстрації до органу пробації, крім того згідно довідки з ТОВ Метелектро" від 26 грудня 2019 року ОСОБА_7 з 01 жовтня 2019 року по 30 жовтня 2019 року - знаходився на роботі в дитячому садку № 1, пгт. Широке, а у період з 01 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року знаходився у тій же установі та виконував будівельно-ремонтні роботи в якості волонтера, також до суду надано довідку про хворобу матері засудженого, достовірність якої підтверджено сімейним лікарем в судовому засіданні, а тому суд встановив, що хоча засудженим дійсно допущено неявки для періодичної реєстрації, однак вони не мають шкідливих наслідків та з`ясувавши об`єктивні обставини його неприбуття, дані порушення не можуть свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, суду не доведено, що засуджений не з`являється до інспекції без поважних причин (що повинно підтверджуватись зібраними матеріалами) або зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання, крім того ОСОБА_7 на час скерування матеріалів до суду у період іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою подання Самарського РВ ФДУ Центр пробації в Дніпропетровській області про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_7 задовольнити, скасувати ОСОБА_7 іспитовий строк та направити його для відбування покарання.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що ОСОБА_7 08 грудня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, 14 разів без поважних причин не з`явився для реєстрації, не працевлаштувався у наданий йому термін за направленням органу пробації. Звертає увагу, що під час розгляду подання судом першої інстанції ОСОБА_7 двічі не з`явився для реєстрації, а саме 20 лютого 2020 року та 05 березня 2020 року, через те, що доглядає хвору матір, разом з тим 21 лютого 2020 року, 03, 10, 18 березня 2020 року був присутній в судових засіданнях Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Зазначає, що засуджений лише один раз з`явився до органу пробації, а саме у день ознайомлення з вироком суду та йому було тричі винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Звертає увагу, що надані засудженим довідки не відповідають вимогам оформлення. Вказує, що ОСОБА_7 не повідомив орган пробації про зміну місця проживання та про виїзд за межі міста, а праця не звільняє засудженого від покладених на нього обов`язків вироком суду. Звертає увагу, що ОСОБА_7 06 лютого 2019 року був засуджений Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.
Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані належним чином.

Так, з матеріалів провадження та технічної фіксації судового розгляду слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав щодо направлення засудженого для відбування покарання та можливість останнього стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Як слідує з вимог ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року за № 270/1560 (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) ... то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Апеляційний суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, встановив, що ОСОБА_7 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
01 серпня 2019 року ОСОБА_7 було зобовязано зявлятися на реєстрацію до Самарського районного відділу з питань пробації першого та третього четверга кожного місяця. Згідно листка реєстрації засудженим було допущено неявки для періодичної реєстрації до інспекції, а саме у період з 15 серпня 2019 року по 06 лютого 2020 року, при цьому йому було винесено три письмових попередження, а саме: 12 вересня 2019 року, 27 листопада 2019 року та 30 січня 2020 року, і вже 13 лютого 2020 року Самарський районний відділ з питань пробації звернувся до суду з відповідним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Так, з огляду на Інструкцію, невиконання засудженим обов`язку в даному випадку мало місце б тоді, коли засуджений не з`явився б до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин, в той час як його неявки хоча і мають систематичний характер проте усі з поважних причин.
З приводу цих неявок засуджений надавав до органу з питань пробації та до суду першої інстанції відповідні довідки з місць роботи, які підтверджують те, що він виконував ремонтні роботи у КЗ "Широківський ЗДО (ясла-садок) № 6" ШСР, у періоди: з 27 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року, з 10 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року, з 16 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року, у період з 01 листопада 2019 року по 27 листопада 2019 року перебував на ремонтних роботах в КЗДО "Привовчанський ясла-садок "Ромашка" агального розвитку.
Крім того, матеріали провадження містять відповідь КЗ "Широківський ЗДО (ясла-садок) № 6" ШСР на запит Самарського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області, відповідно до якої ОСОБА_7 дійсно виконував у них ремонтні роботи у період з 10 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року, а також з 16 вересня 2019 року до 30 вересня 2019 року.
Згідно довідки з ТОВ Метелектро" від 26 грудня 2019 року ОСОБА_7 з 01 жовтня 2019 року по 30 жовтня 2019 року знаходився на роботі в дитячому садку № 1 пгт. Широке, а у період з 01 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року знаходився у тій же установі та виконував будівельно-ремонтні роботи в якості волонтера.
Також матеріали провадження містять довідку КНП Дніпровський центр первинної медико-санітаної допомоги № 10 ДМР, відповідно до якої ОСОБА_8 , мати засудженого, має тяжкий стан здоров`я та потребує стороннього догляду, що було також підтверджено ОСОБА_9 , допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка, який є сімейним лікарем та надавав зазначену довідку.
Крім того, ОСОБА_7 06 лютого 2019 року був засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Однак дане правопорушення мало місце до постановлення на облік засудженого та ухвалення вироку.
Разом з тим, після ухвалення вироку та набрання ним законної сили, а також постановлення засудженого ОСОБА_7 на облік, останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином, твердження прокурора, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення є передчасними, оскільки неявки засудженого на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації здійснені з поважних причин, а вказані вище обставини в сукупності не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що прокурором не доведено, що засуджений не з`являється до інспекції без поважних причин або зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання.
Враховуючи викладене, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року про відмову у задоволенні подання Самарського РВ ФДУ Центр пробації в Дніпропетровській області про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4