Справа № 615/1512/18
Провадження № 1-кп/615/55/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження № 0000377 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою.
В обґрунтування наявності ризиків вказав, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 впродовж тривалого часу не виконував свій обов`язок, передбачений п.1 ч.7 ст.42 КПК України, зокрема, неодноразово викликався до Валківського ВП для проведення слідчих дій, але вказаний обов`язок не виконував, заздалегідь орган досудового розслідування про неможливість прибуття не повідомляв. Одразу після повідомлення про підозру у вчиненні злочину обвинувачений покинув місце реєстрації та фактичного проживання, звільнившись із місця роботи. Тривалий час місце його перебування було невідоме, в результаті чого ОСОБА_3 був оголошений в розшук та в подальшому затриманий працівниками поліції в м. Києві, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_3 при оранні більм м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту, матиме можливість незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, які є його знайомими та односельчанами, що відноситься до ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи існування зазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину та дані про його особу: не одружений, офіційно не працює, постійно змінює місце проживання, з легкістю покинув місце проживання, виїхавши до м. Києва, де проживав тривалий час до затримання, що на думку прокурора свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та робить неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Звернув увагу, що обвинувачений матиме змогу впливати на показання свідків.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт. Вказав, що має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 , у сестри ОСОБА_7 , якій відомо про його наміри. Житловий будинок за місцем реєстрації не придатний для проживання. Не вбачає підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу через відсутність доказів інкримінованого обвинувачення.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, підтримав прохання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Наполягав, що якщо і є вина обвинуваченого, але не за ч.2 ст.121 КК України. Оскільки всі свідки допитані, сенсу впливати на них не вбачає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що надає підстави для задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 09.09.2018 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань № 27», який продовжено на підставі ухвал суду від 24.10.2018 року, 17.12.2018 року, 12.02.2019 року, 08.04.2019 року, 05.06.2019 року, 24.07.2019 року, 16.09.2019 року, 13.11.2019 року на строк до 10.01.2020 року.
Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, судом враховано, що ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Судом враховується, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду у разі зміни запобіжного заходу, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового розслідування обвинуваченим вчинялись дії щодо порушення процесуальних обов`язків, внаслідок чого його було оголошено в розшук, а 08.09.2018 року затримано в порядку ст.191 КПК України.
Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, дані про особу та його репутацію, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, неодружений та не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
З огляду на викладене, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним протиправних дій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, клопотання обвинуваченого залишити без задоволення.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27», продовжити на строк до 06.03.2020 року.
Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1