Справа № 161/630/20
Провадження № 1-кс/161/356/20
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

м. Луцьк 15 січня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 ,, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 10.01.2020 року під час проведення обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 20.02.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.
В рамках проведення досудового розслідування даного кримінального провадження 10.05.2019 року та 17.10.2019 року працівниками УПН ГУНП у Волинській області в с. Верба Володимир-Волинського району в ході проведення контролю за вчиненням злочину було проведено оперативну закупку психотропної речовини амфетамін у гр. ОСОБА_5 на суму 2 500 гривень. Згідно висновків експерта № 249 від 07.06.2019року та № 659 від 29.10.2019 року надані на експертизу речовини містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 10.01.2020 року, проведено обшук автомобіля марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено: поліетиленовий пакет із застібкою з порошкоподібною речовиною, мобільний телефон марки «Sigma» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , в якому діяли сім карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_4 та «Водафон» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Нокіа», imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 .

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, зокрема, зняття інформації із транспортних телекомунікаційних мереж, вилучені мобільні телефони, як самостійно, так і в сукупності із іншими зібраними доказами, має важливе значення для доведення вини підозрюваного у суді, адже містить відомості про телефонні з`єднання, інформацію про користувачів абонентських номерів, яким ОСОБА_5 збував наркотичні засоби, інших осіб, які могли виступати свідками чи співучасниками протиправних дій, а також може містити інші важливі фактичні дані.

Вищевказані речі, що вилучені 10.01.2020 року, під час проведення обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , мають силу речових доказів, оскільки, зберегли на собі сліди злочину, використовувалися як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, а також набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з цим, постановою слідчого від 10.01.2020 року вищевказані речі визнані речовими доказами.

Враховуючи, що вилучені предмети, мають силу речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз та слідчих (розшукових) дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, просить клопотання задовольнити.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.02.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді від 09 січня 2020 року, 10 січня 2020 року проведено обшук автомобіля марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено: поліетиленовий пакет із застібкою з порошкоподібною речовиною, мобільний телефон марки «Sigma» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , в якому діяли сім карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_4 та «Водафон» № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Нокіа», imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 .

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна з підстав того, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, хоча закон не вимагає аби ці докази були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.

Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, яке має силу речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину, використовувались як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, та є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою проведення відповідних експертиз, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт, а саме заборону на відчуження, використання та розпорядження наступними речами, вилученими 10 січня 2020 року під час обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , а саме на:

- поліетиленовий пакет із застібкою з порошкоподібною речовиною;

- мобільний телефон марки «Sigma» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , в якому діяли сім карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_4 та «Водафон» № НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа», imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 .

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1
Волинської області