Дата документу 24.12.2019 Справа № 554/5377/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 27.09.2018, заознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, адвоката (свідоцтво № 2539 видане Київською міською КДКА 27.04.2006), не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -
В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що у провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 27.09.2018, за ст. 358 ч. 3; ст.358 ч. 4, ст. 206-2 ч. 3 КК, за фактами підробки та використання офіційних документів, а також протиправного заволодіння частками засновників (учасників) та майном TOB СП «Ф-МАТІС».

В ході досудового розслідування встановлено, що 08.10.2013 ОСОБА_6 , будучи єдиним засновником СП TOB «Ф-МАТІС», якому належало 100% статутного капіталу даного товариства, надав ОСОБА_5 довіреність серії ВТК №671792 за реєстровим №1441, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , уповноваживши ОСОБА_5 представляти його інтереси як засновника та/або учасника будь-яких юридичних осіб, будь-яких підприємств, товариств усіх організаційно-правових форм незалежно від їх місцезнаходження, з правом передоручення повноважень третім особам строком на три роки, тобто до 08.10.2016.

В один із днів липня 2016 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи в місті Києві, внесли неправдиві відомості в оригінал довіреності серії ВТК № 671792 за реєстровим № 1441 від 08.10.2013 та подали останню до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинний умисел.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , для оформлення довіреності НВХ №450786 за реєстровим №1072 від 20.07.2016, згідно якої ОСОБА_5 передоручила ОСОБА_9 права на представництво прав та інтересів ОСОБА_11 як засновника та/або учасника будь-яких юридичних осіб, будь-яких підприємств, товариств усіх організаційно-правових норм не залежно від їх місцезнаходження, в тому числі із правом укладення будь-яких правочинів на власний розсуд, без права передоручення повноважень третім особам.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, підробивши та використавши офіційні документи, відомості в яких завідомо для ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 не відповідали дійсності, протиправно заволоділи частками засновників (учасників) TOB СП «Ф-МАТІС» з метою подальшого відчуження майна вказаного суб`єкта господарювання, ринковою вартістю 81 078 124 грн., що є великою шкодою, оскільки більш ніж у п`ятсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів.

Відповідно до свідоцтва № 2539 від 27.04.2006, виданого Київською міською КДКА (рішення № 31-4-29), ОСОБА_5 є адвокатом.

28.08.2018, у зв`язку із неодноразовими неявками ОСОБА_5 до прокуратури Житомирської області, на адресу реєстрації (проживання) ОСОБА_5 направлено повідомлення про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст.206-2 КК України, складене прокурором Житомирської області ОСОБА_14

17.09.2018 на адресу прокуратури Житомирської області надійшла поштова довідка про повернення направленого 28.08.2018 повідомлення про підозру ОСОБА_5 з додатками.

Під час досудового розслідування стороною обвинувачення було вжито всіх можливих заходів, передбачених КПК України щодо виклику ОСОБА_5 до прокуратури Житомирської області та повідомлення про такі виклики її близьких осіб. Незважаючи на зазначені вище повідомлення, ОСОБА_5 до прокуратури Житомирської області не зявилася.

Так, 27.09.2018 слідчим суддею Корольовського районного суду м Житомира ОСОБА_15 . Винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою и приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном на шість місяців.

04.10.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000240 відновлене з метою проведення ряду слідчих дій.

04.10.2018 року прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_16 винесено постанову про визначення підслідності кримінального провадження №0000240 від 27.09.2018 року за СУ ГУНП в Полтавській області.

В послідуючому, слідчим СУ ГУНП в Полтавській області 31.10.2018 була направлена поштою повістка про явку до слідчого для проведення слідчих дій на 02.11.2018 за місцем мешкання та за місцем здійснення адвокатської діяльності, однак ОСОБА_5 так і не з`явилася в зазначену дату до слідчого.

У зв`язку з чим 01.11.2018 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак по даний час місце знаходження підозрюваної не встановлено.

19.06.2019 року отримано дозвіл в Октябрському районному суді м. Полтави на затримання та доставку підозрюваної ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, 26.07.2019 року на адресу СУ ГУНП в Полтавській області з Державної прикордонної служби України надійшла відповідь на запит щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_5 , яка 06.08.2018 року виїхала за межі України через пункт пропуску «Конотоп» поїздом «Київ-Москва» та до цього часу не повернулась.

У зв`язку з чим, 20.09.2019 року підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручити співробітникам Управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

27.02.2018, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було направлено до суду. А матеріали щодо спільної участі ОСОБА_5 у вказаних вище кримінальних правопорушеннях було виділено в окреме провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу, яка підозрюється у вчиненні злочину, а також той факт, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує не доведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 обставини його вчинення, зважаючи на дані про особу підозрюваної, а також на ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, суд вважає, що застава у межах, визначених ст. 182 КПК України нездатна забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 576 300 грн. яка буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193,196-197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, адвоката (свідоцтво № 2539 видане Київською міською КДКА 27.04.2006), не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1