Справа № 621/2514/19
Провадження № 1-кп/610/80/2020
УХВАЛА

29.01.2020 Балаклійський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу за обвинувальними актами по кримінальних провадженнях № 0000709 та № 0000865, які надійшли з Харківського апеляційного суду, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області з Харківського апеляційного суду надійшли обвинувальні акти по кримінальних провадженнях № 0000709 та № 0000865 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310 КК України та ч. 1 ст. 115 КК України відповідно, які були об`єднані в одне провадження ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2019.
13 грудня 2019 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю сторін.
13 січня 2020 року ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 березня 2020 року включно. У зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_8 , підготовче судове засідання було відкладено до 29.01.2020.
У підготовчому судовому засіданні 29.01.2020 прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, клопотань не заявив.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, подав заяву в якій просив провести підготовче судове засідання без його участі, проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, клопотань не заявили.

Суд, перевіривши обвинувальні акти та реєстри матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам КПК України, дійшов таких висновків.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
В статтях 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.
Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином законодавець розмежовує такі поняття як «фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими», «правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність» та «формулювання обвинувачення» і зазначає, що обвинувальний акт повинен містити всі три вказані складові.
Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому, поняття «формулювання обвинувачення», як складової частини обвинувального акта, має визначатися у логічному зв`язку з положеннями ст. 373 КПК України, які визначають вимоги до змісту вироку та оперують поняттям «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним». Так, п. 2 ч. 3 ст. 373 КПК України встановлено, що у мотивувальній частині вироку, в разі визнання особи винуватою, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
З обвинувального актапо кримінальному провадженню № 0000709 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та з обвинувального актапо кримінальному провадженню № 0000865 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, які надійшли до Балаклійського районного суду Харківської області, встановлено, що вони містять тільки виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, про що свідчать фрази «Досудовим розслідуванням встановлено…», і правові кваліфікації кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Проте не містять формулювання обвинувачення як за ч. 1 ст. 115 КК України, так і за ч. 2 ст. 310 КК України.
Згідно вимог кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальні акти по кримінальних провадженнях № 0000709 та № 0000865 вказаним вимогам не відповідають.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Отже, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальні акти по даному кримінальному провадженню підлягають поверненню прокурору як такі, що не відповідають вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316, 371, 372, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальні акти по кримінальних провадженнях № 0000709 та № 0000865 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 310 КК України, об`єднаних в одне провадження ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2019, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3