ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/822/20 Справа № 202/5047/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000781.
В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000781 від 19 жовтня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 120 КК України, здійснюється слідчими Територіального управління ДБР, розташованого в місті Полтаві, розташованого за адресою: 36014, м.Полтава, вул. Соборності, буд. 37, та за територіальною юрисдикцією відноситься до Октябрського районного суду міста Полтави, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 29 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, оскільки питання про скасування вказаної постанови повинно вирішуватись виключно слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що судове рішення було ухвалено 28 квітня 2020 року, а в ЄДРСР рішення з`явилося тільки 28 травня 2020 року та копію ухвали на час подання апеляційної скарги ще не отримано, щодо апеляційних вимог просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити їх скаргу.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилаються на те, що слідчий суддя надавши правильну юридичну оцінку численним порушенням кримінального процесуального закону, допущеними слідчими, як військової прокуратури так і національної поліції, прийняв помилкове рішення стосовно визначення територіальної підсудності скарги на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим безпідставно відмовив в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Звертають увагу на те, що потерпілій стороні нічого невідомо про передачу 17 квітня 2020 року кримінального провадження №0000781 до територіального управління ДБР, розташованого в м.Полтаві та про підстави прийняття такого рішення.
Заявники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник адвокат
ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_9 про розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні без участі заявників.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі скаржника, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів провадження слідує, що копію ухвали слідчого судді від 28 квітня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не отримали, а в ЄДРСР рішення оприлюднено тільки 28 травня 2020 року, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000781 від 19 жовтня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 120 КК України, та просили скасувати зазначену постанову і відновити досудове розслідування.
Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області
від 29 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження, посилався на те, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, яку надав слідчий, станом на 17 квітня 2020 року кримінальне провадження №0000781 передано за підслідністю до Територіального управління ДБР, розташованого в м.Полтаві, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що питання про скасування вказаної постанови повинно вирішуватись виключно слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави.
З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до вимог ст.307 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги на рішення слідчого чи прокурора лише за результатами розгляду скарги по суті, а отже, наведені слідчим суддею мотиви не можуть бути підставою для відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Таким чином, слідчим суддею при постановлені ухвали допущено невідповідність мотивувальної та резолютивної частини цього рішення, а саме дійшовши висновку, що скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за територіальною юрисдикцією повинна розглядатися Октябрським районного суду м.Полтави, постановив рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, тобто за відсутності підстав, передбачених положеннями ст.307 КПК України.
Апеляційним судом встановлено, що відповідно до постанови заступника Генерального прокурора від 02 квітня 2020 року постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000781 від 19 жовтня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 120 КК України, скасовано як незаконну.
Отже, слідчий суддя встановивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000781 здійснюється слідчими Територіального управління ДБР, розташованого в м.Полтаві, належним чином не перевірив відомості, що постанова слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29 грудня 2019 року про закриття вказаного кримінального провадження скасована, тобто відсутній предмет оскарження.
Зазначене свідчить про формальний підхід слідчого судді до розгляду скарги, оскільки слідчий суддя фактично не міг переконатися в обґрунтованості доводів заявника про неповноту досудового розслідування та незаконності оскаржуваної постанови слідчого.
Відповідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
З огляду на вищенаведене та практику Європейського суду з прав людини, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення не можуть бути усунені в під час апеляційного розгляду, оскільки слідчим суддею фактично не розглядалася скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка була подана в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити їх апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та направити матеріали до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення відповідно КПК України.
Під час нового розгляду слідчому судді районного суду необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти недотримання вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК України та прийняти за результатами судового розгляду законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська
від 28 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000781 скасувати та направити матеріали до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення відповідно КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4