Провадження № 1-в/592/637/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
04.12.2019 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання не підтримав, вважає, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому до нього неможливо застосувати пільгу на підставі ст. 81 КК України.

Суд заслухавши думку прокурора та пояснення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 11.07.2017 року за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15.11.2017 року вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 11.07.2017 року залишено без змін.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Отже, з вищевикладеного слід прийти до висновку, що для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання необхідно дві нерозривно взаємопов`язані умови: 1) сумлінна поведінка; 2) ставлення до праці, яким засуджений довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого має бути врахована за весь час відбування покарання.
З характеристики засудженого за 24.12.2019 року вбачається, що з 07.12.2017 року ОСОБА_4 відбуває покарання в Сумській виправній колонії (№116) характеризується задовільно, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушував, мав одне стягнення, яке погашено. До праці ставився посередньо, доручену роботу часто не виконував у визначений строк, розтягував час виконання та працював тільки у присутності представників адміністрації. Протягом тривалого часу засуджений змінив своє ставлення до праці в гірший бік, на виробництві установи працевлаштований, але працює періодично. У суспільно-корисній праці та житті відділення участі не приймає. Заохочень за 2019 рік не має. На даний час у засудженого ще спостерігаються ознаки, які можуть спричинити правопорушення, а тому потребує подальшої виховної роботи в місцях позбавлення волі. Тому адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, тому у задоволенні його слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за необгрунтованістю.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1