Ухвала
Іменем України
26 березня2020 року

м. Київ
провадження № 51-6674 зно 18

Суддя Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 , яку він називає клопотанням, про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено:
- за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
- за частиною 3 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
- за пунктом 9 частини 2 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК шляхом поглинення покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2009 року ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його власнітю;
- за частиною 4 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за пунктами 6, 12, 13 частини 2 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- за частиною 2 статті 194 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК йому призначено остаточне покарання у виді 25 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Також, цим вироком засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2011 року вирок Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року(з урахуванням виправлення описки в цьому рішенні) щодо засуджених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_3 без задоволення.
Постановою судді Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року відмовлено засудженому ОСОБА_2 у витребуванні матеріалів кримінальної справи для перевірки в касаційному порядку. У цій постанові зазначено, що касаційна скарга ОСОБА_2 на вирок апеляційного суду від 30 грудня 2010 року надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження.
11 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року.
Ухвалою судді Верховного Суду від 15 січня 2020 року залишено без руху заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.
Ухвалою судді Верховного суду від 12 лютого 2020 року повернуто заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами, оскільки останній не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду.
Зі змісту чергової заяви ОСОБА_2 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами вбачається, що він вважає незаконним вирок апеляційного суду.
Перевіривши відповідність заяви ОСОБА_2 вимогам статей 459, 462, 463 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), вважаю, що таку заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог вказаних статей.

Відповідно до положень частини 2 статті 459 КПКнововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 1, 3, 4, 5 частини 2 статті 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається: найменування суду, до якого подається заява про перегляд; судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
У частині 1 статті 463 КПКвизначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

У своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами засуджений лише висловлює незгоду з вироком апеляційного суду. Зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення статей 70, 71 КК при призначенні йому покарання.
Тобто, зміст цієї заяви фактично зводиться до оскарження вироку апеляційного суду, хоча у відповідності до вимог частини 1 статті 463 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Відповідно до вимог частини 1 статті 461 КПКзаяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. В порушення вказаних норм кримінальногопроцесуального закону, ОСОБА_2 не вказав, коли конкретно він дізнався про обставини, які на його думку є нововиявленими, та що зумовило подання ним заяви лише у 2020 році.

Отже, неконкретизованість позиції засудженого, викладеної в заяві про перегляд вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами, позбавляє касаційний суд можливості розгляду цієї заяви.
До того ж, засудженому слід звернути увагу на те, що його заява адресована до Верховного Суду України тоді як, у відповідності до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Питання про відкриття касаційного провадження за нововиявленими обставинами може бути вирішено за умови усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.
На підставі наведеного, керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, суддя
постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання ним копії ухвали.

У разі, якщо зазначені недоліки не будуть усунені в установлений строк, заява підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1