справа № 208/3507/20
провадження № 1-кс/208/1045/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи у якої було вилучене під час проведення обшуку дане майно ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000876 від 26.05.2020 року за ч.2 ст. 190 КК України, -
встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на речові докази, вилучені в 05.06.2020 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- квитанції на оплату комунальних послуг за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 82-5;

- довіреність ОСОБА_7 на автомобіль «ВАЗ 21063», д/з: НОМЕР_2 ;

- довіреність ОСОБА_8 на автомобіль «ВАЗ 21063», д/з: НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4

- свідоцтво про одруження ОСОБА_10 з ОСОБА_12 ;

- домова книга на будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

- витяг з реєстру заповітів №1011233;

- трудова книга НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_3 ;

- витяг з єдиного реєстру заповітів №1011299;

- заповіт ОСОБА_14 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_15

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 26.06.2020 приблизно о 10:15 годині дві невстановлені жінки перебуваючи у приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 шахрайським шляхом заволоділи грошима в сумі 100000 гривень та 3700 доларів США, які належать ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

05.06.2020 проведено обшук домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення зазначеного обшуку виявлено та вилучено наступне майно:

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- квитанції на оплату комунальних послуг за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 82-5;

- довіреність ОСОБА_7 на автомобіль «ВАЗ 21063», д/з: НОМЕР_2 ;

- довіреність ОСОБА_8 на автомобіль «ВАЗ 21063», д/з: НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- свідоцтво про ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4

- свідоцтво про одруження ОСОБА_10 з ОСОБА_12 ;

- домова книга на будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

- витяг з реєстру заповітів №1011233;

- трудова книга НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_3 ;

- витяг з єдиного реєстру заповітів №1011299;

- заповіт ОСОБА_14 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_15 .

Постановою слідчого від 05.06.2020 р. дані речі визнані речовими доказами у данному кримінальному провадженні.
На думку слідчого, вказані речі мають суттєве значення для повного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення обставин кримінального правопорушення, а також відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що не застосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, пошкодження, знищення та псування даних речей.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання, та просив врахувати що арешт майна є необхідним з метою збереження даних речей, виключення ризику знищення, пошкодження, переховування та втрати. А тому просив накласти арешт на вище зазначені речі.
В судове засідання прокурор, будучи належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду не прибув, надав до суду клопотання про розгляд клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Особа, у якої під час проведення обшук були вилучені дані речі ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на зазначені в клопотанні слідчого речі, вважав дане клопотання не обґрунтованим.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, також заперечував проти задоволення даного клопотання слідчого, просив відмовити у його задоволенні.
Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч.1 ст.170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певного майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При цьому, ч.3 та ч.5ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, а саме витяг з ЄРДР за № 0000876 від 26.05.2020 року, протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_16 від 26.05.2020 р., протоколу допиту потерпілої ОСОБА_16 від 02.06.2020 р., протоколом обшуку від 05.06.2020 р., рапорту чергового інспектора Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 26.05.2020 р., постанови слідчого про визнання речовими доказами від 05.06.2020 р., наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наразі зазначені речові докази мають ознаки предмету злочину та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики відчуження, переховування та знищення предметів злочину. Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.
На підстав і вимог ч.5ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).
Враховуючи встановлені вище ризики відчуження, переховування, знищення даних речей, що є речовим доказом, слідчий суддя вважає, що клопотання в підтриманому обсязі слідчим про арешт майна, є обґрунтованим та відповідає меті накладенні арешту, і підлягає задоволенню.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 22, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт арешт на речові докази, а саме на вилучені в 05.06.2020 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 наступні речі:

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- квитанції на оплату комунальних послуг за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 82-5;

- довіреність ОСОБА_7 на автомобіль «ВАЗ 21063», д/з: НОМЕР_2 ;

- довіреність ОСОБА_8 на автомобіль «ВАЗ 21063», д/з: НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4

- свідоцтво про одруження ОСОБА_10 з ОСОБА_12 ;

- домова книга на будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

- витяг з реєстру заповітів №1011233;

- трудова книга НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_3 ;

- витяг з єдиного реєстру заповітів №1011299;

- заповіт ОСОБА_14 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_15

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1