Справа № 464/2878/20
пр.№ 1-кс/464/860/20
У Х В А Л А

05 червня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 30 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949,

у с т а н о в и в :

Слідчий СВ Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 01 червня 2020 року у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження засобами поштового зв`язку звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим у ході огляду місця події, з метою збереження речових доказів.

Клопотання подано з дотриманням положень ст.171 КПК України та слідчий у судовому засіданні таке підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не прибув та подав заяву про розгляд справи без його участі, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Сихівським відділом поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 30 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Згідно з клопотанням 29 травня 2020 року близько 19.22 год. невідома особа, перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: м.Львів, пр.Червоної Калини, 92, відкрито заволоділа рюкзаком, в якому знаходились особисті речі ОСОБА_6 , зокрема грошові кошти в сумі 8100 гривень, посвідчення працівника ЛМР, однак свого умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Під час огляду місця події 29 травня 2020 року на відкритій ділянці згідно з протоколом вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ: НОМЕР_1 та встановлену сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_2 . Згадане майно оглянуто та постановою слідчого від 01 червня 2020 року визнано речовим доказом по справі.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Виходячи з приписів ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

З доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт вилученого майна, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, оскільки наявні ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворювання, відчуження. Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Для ефективного проведення слідства та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження орган досудового розслідування має необхідність у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. У даному випадку обмеження права власності є співрозмірним з потребами кримінального провадження.

Тому з урахуванням наведеного та вимог ч.11 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України клопотання про арешт майна підлягає до задоволення шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження майном: мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ: НОМЕР_1 та встановлену сім-карту мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_2 .

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1