Справа № 629/4227/19
Номер провадження 1-кп/629/138/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , потерпілої- ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину, з вищою освітою, студента Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.03.2020 ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2020 скасовано. Замінено запобіжний захід ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 із зобов`язанням: носити електронний засіб контролю; прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт у квартирі АДРЕСА_2 , а саме: з 22.00 год. до 06.00 год., із застосуванням електронного засобу контролю. В обґрунтування клопотання зазначив, що підозра та обвинувачення за ч.2 ст. 121 КК України, є необґрунтованими. Ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України-відсутні. ОСОБА_5 за час перебування під домашнім арештом жодного разу не порушив вимог ухвали апеляційного суду, виконує всі покладені на нього процесуальні обов`язки, від суду не переховується та не має таких намірів, на свідків чи потерпілих ніяким чином не впливає та не має таких намірів, судові засідання не пропускає, за кожним викликом прибуває до суду, розгляд справи ніяким чином не затягує, жодного разу не відлучався з визначеного ухвалою місця без дозволу суду, не вчиняв жодних протиправних дій. Також зазначив, що він має малолітню дитину, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він не має можливості працювати та належним чином забезпечувати себе та свою родину, не може допомагати батькам, з яких мати є інвалідом ІІІ групи; являючись студентом магістратури Харківського національного автодорожнього університету, не має можливості закінчити навчання через перебування під цілодобовим домашнім арештом; не працюючи протягом тривалого часу, не має можливості сплачувати комунальні платежі; має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, зазначив, що має незадовільний стан здоров`я та потребує стаціонарного лікування, але повноцінно обстежитися та лікуватися належним чином, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не має можливості. Оскільки він проживає окремо від своїх батьків, не має можливості вийти із квартири для того, щоб купити собі елементарні, необхідні продукти для харчування та ліки для підтримання своєї життєдіяльності.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник клопотання підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні. Крім того, обвинувачений пояснив, що за його заявами судом неодноразово надавалася можливість йому відвідати лікувальний заклад для медичного обстеження та лікування в час, зазначений в його заявах, але не завжди у нього є можливість скористатися наданим судом часом, інколи такого часу для обстеження в медичному закладі не вистачає. Після винесення ухвали апеляційним судом обставини, які виникли після прийняття судового рішення про застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не змінилися. Захисник зазначив, що батьки обвинуваченого намагалися компенсувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_4 та перераховували їй відповідні кошти. Також зазначив, що наразі електронного засобу контролю не має з причини відсутності його у уповноважених органів поліції.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу заперечував та в судовому засіданні пояснив, що Харківським апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги захисника на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.01.2020 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 було встановлено всі обставини щодо обґрунтованості підозри, обвинувачення та існування відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та 19.03.2020 прийнято відповідне судове рішення про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. З того часу обставини, які виникли після прийняття судового рішення про застосування до нього вищевказаного запобіжного заходу, що свідчили б про відсутність чи зменшення ризиків, які слугували підставою для застосування цього запобіжного заходу, не змінились.

Потерпіла ОСОБА_4 проти задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу заперечувала. В судовому засідання пояснила, що жодної грошової компенсації від батьків обвинуваченого не отримувала та не бажає отримувати.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого, суд враховує те, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи. Такі злочини носять підвищену суспільну небезпеку. Більш того ОСОБА_5 інкримінується вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Також суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років. При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для застосування запобіжного заходу, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Також суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних та суспільних зв`язків, а саме те що він має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, батьків, його мати є інвалідом 3 групи, офіційно не працевлаштований, навчається у вищому навчальному закладі, позитивно характеризується за місцем навчання, є головою громадської організації «Федерація вільної боротьби Лозівщини», раніше не судимий.

Обставини, які виникли після прийняття судового рішення Харківського апеляційного суду від 19.03.2020 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що свідчили б про відсутність чи зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, не змінились. Наявність обгрунтованої підозри та обвинувачення та відповідних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, серед інших обставин, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, за результатом якого судом апеляційної інстанції 19.03.2020 було постановлено відповідне судове рішення.

В той же час, свідки не допитані, докази, передбачені ст.84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період не досліджені, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.

Суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в якому ОСОБА_5 обвинувачується.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Керуючись ст.ст. 177,194, 181, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту, застосованого стосовно нього ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.03.2020 на нічний домашній арешт, а саме: з 22.00 год. до 06.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1