Справа №584/1654/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/471/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 13 листопада 2019 року про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційні скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою слідчого судді та просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 172,173 КПК України не викликано жодної особи, в т.ч. ОСОБА_6 , при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, не зазначено правову підставу арешту майна.

Посилається на те, що обираючи самий обтяжливий спосіб арешту майна, зокрема, позбавлення права користування автомобілем, слідчий суддя не зазначив якими властивості має автомобіль, для збереження яких ОСОБА_6 необхідно позбавляти можливості його використовувати. Не було складено документ про технічний стан транспортного засобу, не було визначено слідчим суддею місце зберігання вилученого автомобіля та відповідальну особу за його зберігання.

Крім того, з приводу вилучених 217 колод акації апелянтом приєднано до скарги товарно-транспортну накладну щодо купівлі у Глухівському агролісгоспі колод дубу та акації.

13 листопада 2019 року слідчий суддя Путивльського районного суду Сумської області розглянувши клопотання слідчого СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 постановив ухвалу, якою поновлено слідчому строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене 07.11.2019 в ході обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з кабіною синього кольору типу самоскид - с, шасі № НОМЕР_2 , 217 колод з дерева акації, бензопилу червоного кольору марки «Мотор Січ» № НОМЕР_3 в зборі з шиною «STIHL» та ланцюгом, бензопилу червоного кольору марки «Мотор Січ» № НОМЕР_4 в зборі з шиною «STIHL» та ланцюгом, 24 ланцюги до бензопили, шину для бензопили, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що підстави , наведені слідчим на обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду є поважними, а також, що слідчим належним чином доведено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що зазначені у клопотанні предмети є доказом злочину та необхідність застосування арешту полягає у збереженні речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника володільця майна, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000382 за фактом незаконної порубки, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

11 листопада 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Путивльського районного суду від 30.10.2019 проведено обшук в господарстві за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_6 .

В ході проведення обшуку перед домогосподарством було виявлено та вилучено автомобіль марки САЗ 3507 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,. з кабіною синього кольору типу самоскид-с, № шасі НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 мешканцю АДРЕСА_2 , але яким фактично користувався ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 . На території двору під навісом на землі було виявлено та вилучено 217 колод з дерева акації, бензопилу червоного кольору марки «Мотор Січ» № А 530 в зборі з шиною «STIHL» та ланцюгом, бензопилу червоного кольору марки «Мотор Січ» № Г 931 в зборі з шиною «STIHL» та ланцюгом, 24 ланцюги для бензопили, шину для бензопили.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слід враховувати також і прецедентну правову позицію ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Враховуючи наведене та наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що втручання держави в право володіння майном в даному конкретному випадку є цілком законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного кримінального процесуального закону, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Крім того, зазначене вище втручання органу досудового розслідування є цілком виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» і за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави та громади, а також це втручання було здійснено з дотриманням принципу «пропорційності», тобто «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Колегія суддів вважає, що визначений усталеною судовою практикою ЄСПЛ принцип «пропорційності» був дотриманий в повному обсязі органом досудового розслідування і прокурором у даному кримінальному провадженні та наявний у виді розумного співвідношення («обґрунтованої пропорційності») між метою, що передбачається для досягнення цілей розслідування, та засобами, які використовуються слідством.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Перевіряючи доводи апелянта з приводу вилучених 217 колод акації та доданої до апеляційної скарги товарно-транспортної накладної № 017384 від 16 серпня 2019 р. щодо купівлі у Глухівському агролісгоспі колод дубу та акації, вбачається наступне.

Відповідно до матеріалів провадження, повідомлення до Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області про порубку дерев акації поступило 23.10.2019 р. від Козаченського сільського голови Путивльського району (арк. пр. 4).

З пояснень свідка ОСОБА_11 , який працює головним лісничим ДП Путивльсокого агролісгоспу вбачається, що 18 жовтня 2019 року в саду, який розташований в с. Малушине на території Козаченської сільської ради скоєно незаконний поруб дерев, а саме: 23 дерева акації різного діаметру. Декілька місць, в яких відбувалась порубка дерев, належать ДП «Путивльский агроліс». При цьому, дане підприємство у вказаному кварталі рубку дерев не проводило та не видавало жодного дозвільного документу, оскільки не мають на це повноважень. Крім того, в зазначений час, де була вирубка, бачили автомобіль ГПЗ-53 д.н.з. НОМЕР_6 , з кабіною блакитного кольору та кузовом зеленого кольору. Також було з`ясовано, що особи на вказаному автомобілі проводять незаконну порубку на території Глухівського району (арк. пр.6).

В подальшому, при обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено, серед іншого, колоди дерев акації, бензопили та вищезазначений автомобіль, який знаходився у користуванні ОСОБА_6 ( арк. пр.12-15).

Щодо наданої апелянтом товарно-транспортної накладної, то в ній в якості замовника (платника) дерева зазначена зовсім інша особа, а ОСОБА_12 вказаний лише як водій. Окрім того, в матеріалах провадження йдеться про порубку дерев акації в жовтні 2019 року, й саме в жовтні був замічений вищезазначений автомобіль, а в наданій накладній деревина відпускалась в серпні 2019 року, тобто йдеться про зовсім інші обставини.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо безпідставного накладення арешту на автомобіль марки САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки даний транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та може зберігати на собі його сліди чи містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зміст ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. ст. 173, 372 КПК України, тому твердження апелянта про те, що в ній не визначено місце зберігання речового доказу, відповідальну особу за його зберігання і т.і., чого слідчий суддя не повинен визначати, є такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у провадженні слідчим суддею рішення, не вбачається.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Разом з тим, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або буде встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, відповідно до ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, особа наділена правом ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст.170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 13 листопада 2019 року, про арешт майна - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4