ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6811/19
Провадження № 1-кп/210/473/20

"13" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001132 від 21.07.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого.

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
20.07.2019 року приблизно о 18.45 годині ОСОБА_4 , знаходячись на тротуарній доріжці поблизу будинку №22 по вул. Криворіжсталі м. Кривого Рогу, з метою реалізації раптово виниклого у нього злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, підійшов до ОСОБА_6 , який в стані алкогольного сп`яніння йшов по вказаній доріжці в бік свого дому. При цьому ОСОБА_4 став розмовляти з останнім та йти з ним поруч, і таким чином вони дійшли до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де вони зупинилися. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 покурити з ним цигарки, на що останній дав свою згоду, після чого вони закурили, і стали розмовляти між собою.

20.07.2019 року близько 19.05 години, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 правою рукою, стиснутою в кулак, вдарив ОСОБА_6 по потилиці, від чого той впав на землю обличчям униз. Тим самим ОСОБА_4 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 з метою відкритого заволодіння майном останнього.

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 смикнув за ремінь наявної у ОСОБА_6 чоловічої сумочки, яка знаходилась у нього через плече та порвав його, після чого вирвав вказану сумку та з місця події втік, таким чином відкрито викрав у ОСОБА_6 чоловічу сумочку, яка для останнього матеріальної цінності не складає, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 7000,00 гривень, мобільний телефон «Fly FF281» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №34/12.1/927 від 07.11.2019 року з урахуванням зносу, станом цін на 20.07.2019 складає 306,67 гривень, а також паспорт громадянина України і військовий квиток на ім`я останнього, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7306,67 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з викраденим з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, в подальшому обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7306,67 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається. Просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні присутнім не був, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Матеріальних претензій не має, покарання просив призначити на розсуд суду.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та заяву про це.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного щодо обмеження обсягу дослідження доказів у даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо (Т. 2 а.п. 43), досудову доповідь, вину визнав, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т. 2. а.п. 42), звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 2002 р. по 2010 р. з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності з порушенням поведінки (Т.2 а.п. 40), фізично здоровий, інвалідом не являється, в силу ст. 89 КК України не судимий (Т. 2 а.п. 35-36).

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 не подавався.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Речові докази відсутні.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. ст. 122, 124-126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 (чотири) копійки.

Матеріали кримінального провадження №0001132 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/6811/19, провадження №1-кп/210/473/20.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1