Справа № 643/3852/20
Провадження № 1-кп/643/956/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

провівши в приміщенні суду у м. Харкові підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені КПК України та прийняти до розгляду цивільний позов в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілої.

Потерпіла та представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 щодо призначення судового розгляду кримінального провадження погодилися з думкою прокурора, не заперечували проти прийняття цивільного позову прокурора. Крім того, просили прийняти цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з метою забезпечення позову, накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_6 , зокрема на квартиру АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 щодо призначення судового розгляду кримінального провадження погодилися з думкою прокурора. Щодо прийняття цивільних позовів покладалися на розсуд суду. Крім того заперечували проти забезпечення позову ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та цивільні позови, заяву про забезпечення позову ОСОБА_4 , дійшов до наступних висновків.
Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстави для їх повернення відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що підлягають виклику в судове засідання, суд вважає необхідним визначити наступним: обвинувачений, захисник обвинуваченого, потерпіла, представник потерпілого та прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Враховуючи наведені обставини суд вважає за необхідне прийняти цивільні позови, подані до початку судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Водночас, цивільним позивачем потерпілою ОСОБА_4 та її представником не обґрунтовано та не наведено обставин того, що невжиття таких заходів як арешт майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання процесуального рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів потерпілого.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих цивільним позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення цивільного позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки цивільного позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням принципу співмірності вимог засобам забезпечення позову, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення, суд вважає, що у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.128, 170-173, 314 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, на 29.07.2020 року на 13 год.45 хв.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, потерпілу, представника потерпілої, захисника обвинуваченого та обвинуваченого.

Прийняти цивільний позов Прокурора, діючого в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілої.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Визнати КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради та ОСОБА_4 - цивільними позивачами, а ОСОБА_6 - цивільним відповідачем.
В задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1