Єдиний унікальний номер 205/5629/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000190 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28.03.2015 року, близько 21 годині 00 хвилин, керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Набережна Заводська з боку вул. Метробудівська в напрямку вул. Комунарівської в місті Дніпро (Дніпропетровську). Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу позначеному дорожньою розміткою №1.14.1 (зебра), зліва направо по ходу його руху, яку він об`єктивно здатний був виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, в наслідок чого в районі електроопори 585, скоїв наїзд на ОСОБА_6 . В результаті дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_6 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; закритого перелому хірургічної шийки правого плеча зі зміщенням відламків; закритого уламкового перелому сідалішної кістки праворуч, закритого поперечного перелому середньої третини діалізу правого стегна зі зміщенням відламків, закритого перелому обох кісток правої гомілки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням відламків, які за своїм характером згідно висновку судово-медичного експерта №2750е від 16.06.2015 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Порушення правил безпеки дорожнього руху згідно висновку авто технічної експертизи №70/27-476 від 27.07.2015 року, виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:
п. 18.1 - "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен, зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека".
Дії ОСОБА_3 , що виразилися в порушені Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
У судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, відповідно до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла і він не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності, заявив клопотання про встановлення факту ухилення ОСОБА_3 від суду в період з 27.11.2017 року по 19.03.2018 року.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому наполягали на ухваленні обвинувального вироку та просили задовольнити клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК Українипідлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому, недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що мало місце 28 березня 2015 року.

Відповідно до статті 12 КК України, злочин за ч. 1 ст.286 КК України є злочином невеликої тяжкості. Також, даний злочин є необережним злочином.

Відомості про оголошення обвинуваченого в розшук, вчинення ним нового злочину в період з 28 березня 2015 року до дня розгляду вказаної справи суду не надані. В матеріалах провадження відсутні відомості про ухилення ОСОБА_3 від слідства.

Твердження прокурора та представника потерпілої, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від суду в період з 27.11.2017 року по 22.03.2018 року,є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, згідно матеріалів справи в судове засідання, яке було призначено на 27.11.2017 року о 12.00 годин, обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився з поважних причин, оскільки з 27.11.2017 року по 01.12.2017 року включно перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності. В наступне судове засідання, яке було призначено на 22.01.2018 року обвинувачений не з`явився, оскільки не повідомлявся належним чином та не знав про дату судового засідання про, що він повідомив в судовому засіданні особисто. Крім того, на підтвердження неявки в судове засідання 22.03.2018 року надав медичні документи.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд розглядає вищезазначене клопотання невідкладно, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому відомо наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого клопотання.

Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, який є злочином невеликої тяжкості, минуло більше ніж три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 надав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст. 129 КПК України, суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у разі ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд -.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000190 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ - 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 за належністю;

- фрагменти деталей вилучені в ході місця огляду дорожньо-транспортної пригоди від 28.03.2015 року, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 під розписку - повернути ОСОБА_3 за належністю.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 , що вона має право звернутися з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в порядку цивільного судочинства.

Повний текс ухвали складений і оголошений учасниками судового провадження 28.02.2020 року о 14.00 год.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1