Справа № 442/8204/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/77/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
до Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області звернувся ОСОБА_7 з клопотанням про звільнення від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене покарання.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 10.09.2018 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст.187 - ч.1 ст.69, ч.2 ст. 189 - ч.1 ст.69, ч.2 ст.146, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до 3-ох років позбавлення волі без конфіскації майна, від подальшого відбування покарання за хворобою.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що згідно висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 26.11.2017, ОСОБА_7 має тяжкі захворювання, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що діагноз та стан здоров`я засудженого дають підстави вважати про неможливість його подальшого відбуття покарання у виправній установі.
Не погоджуючись із даною ухвалою заступник прокурора області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від подальшого відбування покарання за хворобою.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що вищенаведена ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд першої інстанції постановляючи дану ухвалу в резолютивній частині покликається загалом на ст. 84 КК України без зазначення конкретної підстави звільнення, зокрема психічної хвороби (ч.1 ст. 84 КК України) чи іншої тяжкої хвороби (ч.2 ст. 84 КК України). Звертає увагу, що на підставі висновку лікарської комісії від 26.11.2019, суд першої інстанції дійшов помилкового про наявність у нього іншої тяжкої хвороби, яка згідно з ч.2 ст. 84 КК України є підставою для звільнення його від відбування покарання. При цьому, суд також не врахував, що звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби можливе лише на підставі висновку спеціальної психіатричної експертної комісії за наслідками його обстеження в стаціонарних умовах спеціалізованого закладу.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просили дану ухвалу суду залишити без зміни, прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Так, згідно з п.6 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання за хворобою.
Відповідно до статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Стаття 84 КК України передбачає два види звільнення засуджених від відбування покарання за хворобою, зокрема: звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосуватись примусові заходи медичного характеру, відповідно до ст.ст. 92-95 цього Кодексу (ч.1 ст. 84 КК України); особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування (ч.2 ст. 84 КК України).
Згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» такий містить перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст. 154 КВК України, звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби здійснюється на підставі висновку лікарської комісії.
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із особової справи № 168-с-18, ОСОБА_7 засуджено 10.09.2018 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 69, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 69, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. За час відбуття покарання у місцях позбавлення волі на засудженого стягнення не накладались і такий не заохочувався. Початок терміну покарання ОСОБА_7 21.04.2018, кінець терміну 07.07.2021.
Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 26.11.2017, у ОСОБА_7 наявні психічні розлади, зокрема розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку нейроінфекції, дегенеративні ураження головного мозку, судинні захворювання головного мозку, епілепсія, інші органічні ушкодження головного мозку, що на підставі розділу 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» є підставою для звернення засудженого із заявою.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби можливе лише на підставі висновку спеціальної психіатричної експертної комісії за наслідками його обстеження в стаціонарних умовах спеціалізованого закладу, оскільки ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у зв`язку з психічними розладами, що є підставою для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою, в даному випадку достатньо висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань.
Таким чином, приймаючи рішення суд першої інстанції вірно врахував, що згідно вищенаведеного висновку наявні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за хворобою.
Крім цього, завідувач медичної частини ДУ «ДВК № 40» - ОСОБА_10 у судовому засіданні в суді першої інстанції підтримав висновок лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання у суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Також, зазначив, що у виправній колонії немає змоги надати належну медичну допомогу засудженому ОСОБА_7 , а тому є необхідність у проведенні стаціонарного лікування.
Також, під час розгляду апеляційної скарги заступника прокурора області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою, захисник останнього подав виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 00235-20, згідно якої ОСОБА_7 призначено лікувальні і трудові рекомендації, а саме динамічне спостереження психіатра за місцем проживання, підтримуюче лікувування.
Доводи апелянта про незаконність судового рішення у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, так як такі спростовуються матеріалами справи.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що слід звільнити засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою, залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4