Справа № 201/284/20
Провадження № 1-кс/201/243/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, в рамках кримінального провадження №0001945, відомості стосовно якого внесені до ЄРДР 08.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, в якому останній просив суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні юридичної особи Комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 та містять лікарську таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Подане до суду клопотання слідчого не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Таким чином, у вказаному клопотанні слідчим в порушення вимог ч.5 ст.163 КПК України не доведено, що речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Так, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись шляхом надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні юридичної особи Комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та необхідність їх вилучення, а зазначає лише загальні фрази, що такі документи мають важливе значення для кримінального провадження, також, слідчий не дає обґрунтованого висновку, що документи, до яких останній просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України унеможливлює надання доступу до них.

Крім того, ч. 3 ст. 93 ЦПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Під час ознайомлення із матеріалами клопотання, слідчим суддею встановлена відсутність будь-яких доказів звернення (в порядку ст. 93 КПК України) слідчого щодо витребування з юридичної особи Комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 необхідних для кримінального провадження документів та відповідно наслідків розгляду останнього посадовими особами закладу. Оскільки однією із підстав звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ є відмова відповідного органу чи підприємства щодо надання речей чи документів, які мають важливе значення для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність звернення із даним клопотанням, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні останнього.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 163166, 309, 369372 та 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1