Справа № № 585/3392/19
Номер провадження 1-кс/585/1/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
18 червня 2020 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Роменської місцевої прокуратури, -

встановила:
09 вересня 2019 р. від засудженого ОСОБА_4 надійшла вищевказана скарга, в якій останній просить зобов`язати Прокурора Роменської місцевої прокуратури та слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області вчинити певні дії по кримінальнмоу провадженню № 0000212.

Скарга обгрунтована тим, що ОСОБА_4 є потерпілим по данному криміальному провадженню, однак постанова про визнання його потерпілим та пам`ятка про права та обв`язки у визначений законом строк йому не вручені, також він за весь цей час не допитувався в якості потерпілого. Скаржник вважає таку бездіяльність правоохоронних органів протиправною та такою, що може бути оскаржена ним в порядку ст. 303 КПК України.

В судовому засіаднні засуджений та його захисник вимоги скарги підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та письмові докази, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження № 0000212 встановлено, що 17.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом УСБУ в Сумській області на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми були внесені відомості за заявою ОСОБА_4 щодо вчинення викрадення службовими особами під час здійснення розслідування кримінальної справи ідентифікаційного коду та 2-х заяв Європейського суду з прав людини, поданих ним. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 357 КК України (а.с. 5).

Про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000212 від 17.09.2018 ОСОБА_4 повідомлено листом від 17.09.2018 № 15/1-2162-18 (а.с. 12).

20.09.2018 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Сумській області ОСОБА_6 було повідомлено заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 про початок досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню (а.с. 22).

08 лютого 2019 р. ОСОБА_4 по вищевказаному кримінальному провадженню було допитано в якості свідка (а.с. 65).

З доручення про проведення досудового розслідування, складеного начальником СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 22.03.2019, судом встановлено, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 за фактом крадіжки документів зі справи під час розслідування здійснюється Роменським ВП ГУНП в Сумській області (а.с. 130).

Відповідно до ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми 20.05.2019 постанова старшого слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в сумській області від 11.02.2019 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню № 0000212 скасована (а.с. 138).

Постановою Роменської місцевої прокуратури від 11.07.2019, винесеною прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ОСОБА_4 визнано потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні та в п. 2 постанови вказано вручити останньому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також допитати ОСОБА_4 по провадженню в якості потерпілого (а.с. 139).

Однак, як зазначає у своїй скарзі ОСОБА_4 , та як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження № 0000212 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України на 160 аркушах, жодна зі слідчих дій, зазначених у постанові прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 виконана не була. В матеріалах даного провадження відсутні докази про направлення Роменською місцевою прокуратурою ОСОБА_4 копії постанови про визнання його потерпілим та про вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, а також відсутній протокол допиту останнього як потерпілого по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом, в тому числі, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз ч. 2 ст. 55 КПК України дозволяє зробити висновок, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, обов`язок вручити потерпілому відповідну пам`ятку, залежно від форми волевиявлення на визнання особи потерпілим, покладається на: особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; особу, яка прийняла заяву про залучення особи до провадження як потерпілого; особу, яка прийняла рішення про визнання особи потерпілим і одержала від неї згоду на це. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати.

Винесення органом чи особою, яка здійснює кримінальне провадження, спеціального процесуального рішення про визнання особи потерпілим КПК України не вимагається, але така можливість передбачається ст. 110 КПК України. Рішення слідчого, прокурора про визнання особи потерпілим приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За таких обставин, оскільки як встановлено судом, відповідне процесуальне рішення про визнання ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню № 0000212 Роменською місцевою прокуратурою прийняте 11.07.2019, однак до даного часу органом досудового розслідування не проведені відповідні процесуальні дії, які б свідчили про фактичне визнання ОСОБА_4 потерпілим, а саме, не вручено йому пам`ятку про права та обов`язки та не проведено слідчої дії як допит потерпілого, не направлено прокурором ОСОБА_11 копії постанови про визнання ОСОБА_4 потерпілим, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість скарги ОСОБА_4 та зобов`язання прокурора вчинити всі необхідні процесуальні дії під час досудового розслідування, відповідно до положень ст. ст. 55, 223, 224 КПК України.

На підставі положень ст. ст. 55, 93, 223, 224, 303, 306 КПК України, слідчий суддя,-

постановила:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000212 від 17.09.2019, задовольнити.

Зобов?язати прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_12 направити ОСОБА_4 копію постанови Роменської місцевої прокуратури про визнання потерпілим у кримінальному провадженні від 11.07.2019 року.

Зобов?язати Роменську місцеву прокуратуру та Роменський ВП ГУНП в Сумській області вручити ОСОБА_4 пам?ятку про права та обов`язки потерпілого та допитати по провадженню у якості потерпілого.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 23.06.2020.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1