Дата документу 01.06.2020 Справа № 937/3240/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/3240/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/632/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2020 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.
У неустановлений час та за невстановлених обставин ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, з метою подальшого збуту, діючи з корисливих мотивів, незаконно придбала 18 полімерних згортків з психотропною речовиною, обіг якої обмежений, - «амфетаміном» та «метамфетамін», які незаконно зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту, до 16 години 30 хвилин 11 травня 2020 року, коли працівниками поліції при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежений, - «амфетамін», загальна вага якого в перерахунку на основну складає 8,0187 грамів, та психотропну речовину, обіг якої обмежений, - «метамфетамін», загальна вага якого в перерахунку на основну складає 0,0489 грамів.
Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001389, правова кваліфікація правопорушення - ч. 2 ст. 307 КК України.
11 травня 2020 року о 19 годині 22 хвилин ОСОБА_7 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.
12 травня 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя врахував наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеному ризику.
В апеляційній скарзі прокурор ухвалу слідчого судді просить скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування скарги зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його вимовки.
Посилається на те, що слідчий суддя не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відсутність у неї законного джерела доходів.
На думку прокурора, тяжкість злочину та усвідомлення підозрюваною невідворотності покарання з урахуванням відсутності у неї постійного житла у м. Мелітополі вказує на існування ризику переховування ОСОБА_7 від слідства і суду у разі її перебування на волі.
Прокурор вважає, що саме ці обставини свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але слідчим суддею не враховані усі наведені у клопотанні ризики, обставини та їх обґрунтування, у зв`язку із чим безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу, зазначивши, що підозрювана не має легального джерела доходу, тому може продовжити злочинну діяльність. разом зх. тим, повідомила, що випадків порушень підозрюваною умов домашнього арешту з часу застосування у відношенні неї такого запобіжного заходу не було.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Послався на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виключність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що за 15 днів перебування на волі підозрювана не переховувалась, не впливала на хід досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_7 просила залишити запобіжний захід без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши на недоведеність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, а також недоведеність того, що інші запобіжні заходи є недостатніми для запобігання єдиному можливому ризику продовження злочинної діяльності.

За п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містить виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

У клопотанні наявність ризику переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується лише тяжкістю можливого покарання та нетривалістю проживанням у м. Мелітополі в орендованій квартирі (менше року), а тому, за відсутності інших суттєвих факторів, які мають бути враховані при оцінці наявності ризиків, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про недоведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя врахував відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливому ризику.

На думку колегії суддів, обраний слідчим суддею запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, що зокрема підтверджується фактичної поведінкою підозрюваного після застосування відносно неї запобіжного заходу у домашнього арешту, яка, зі слів прокурора, не порушувала умови запобіжного заходу, а також самостійно за викликом апеляційного суду з`явилася в судове засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно неї найсуворішого запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10