Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2841/19
№ провадження 1-кп/541/84/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утриманців не маючого, інваліда 2-ї групи, мешканця АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
30.11.2019, близько першої години ночі, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні залізничної станції «Миргород», що розташована за адресою:вул. Залізнична №27, м. Миргород, Полтавська область, вчинив суперечку з черговим по станції щодо повернення йому вартості невикористаного залізничного квитка.

Під час суперечки, діючи умисно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в тому, що він, ігноруючи існуючі в суспільстві загально прийняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе цим правилам та нормам, намагаючись самоутвердитися за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно наніс прямий удар правою рукою зігнутою в кулак по склу вікна приміщення чергового по залізничній станції, розбивши його.

У подальшому, не бажаючи припинити свої хуліганські дії, ігноруючи зауваження працівників залізничної станції, їх попередження про виклик поліції, висловлюючи претензії із застосуванням ненормативної лексики до працівників станції, у присутності пасажирів, які чекали приїзду потягу, продовжив почергово наносити прямі удари правою рукою зігнутою в кулак по скляній поверхні дверей приміщення чергового по залізничній станції та вікнах залізничних кас вказаної адміністративної будівлі, внаслідок чого пошкодив скло у 5 вікнах та 1 дверях, заподіявши потерпілій юридичній особі Станції «Миргород» Виробничого підрозділу «Полтавська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальної шкоди на суму 8044 грн. (відповідно до локального кошторису на будівельні роботи), та тимчасово порушивши нормальні умови діяльності працівників залізничної станції.

Свою винну у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю. Пояснив, що в м. Миргороді відпочивав в санаторії. Після закінчення відпочинку, автомобілем таксі приїхав на залізничну станцію «Миргород» з метою сісти на потяг та поїхати додому. На потяг не сів так як йому не відчинили двері потягу, а тому він знервований прийшов до чергового по вокзалу з вимогою повернути кошти за квиток. Оскільки з ним розмовляли грубо, то вчинив ті дії, які зазначені в обвинувальному акті, а саме: пошкодив обладнання приміщення вокзалу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких він обвинувачується, та положень ст. 349 КПК України, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції в судовому засіданні, де він визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд приймає їх до уваги як такі, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши, згідно ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням характеризуючих обвинуваченого матеріалів.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ст. 296 ч.1 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд в порядку ст. 67 КК України, визнає: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд в порядку ст. 66 КК України визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, позицію потерпілої юридичної особи, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із застосуванням такого покарання, як штраф.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368; 370; 374; 376; 349 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначити йому покарання по ст. 296 ч.1 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500грн. ( вісім тисяч п`ятсот гривень).
Речовий доказ по справі: проїзний квиток №396177 напрямку «Миргород-Львів» на ім`я ОСОБА_5 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_6