Справа № 342/1255/19
Провадження № 1-кп/351/40/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000192 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полінгет, Іркутської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 16.10.2019р. близько 14:30 год. прийшовши до торгівельної палатки, де здійснювався продаж овочів та фруктів по вул. Шевченка у м. Городенка Івано-Франківської області, власником якої являється ОСОБА_6 , запропонував тещі останнього ОСОБА_7 , купити в нього чоловічі штани, які поставив на прилавок палатки. Під час того, як ОСОБА_7 розглядала штани, обвинувачений ОСОБА_4 побачив картонну коробку в котрій знаходились грошові кошти виручені за продаж овочів і фруктів, у подальшому, переслідуючи корисливий мотив, відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, відкрито схопив із даної коробки кошти у сумі 250 гривень та залишив місце події, не зважаючи на громадянина ОСОБА_8 , який намагався його зупинити.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 250 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав. Зазначив, що у жовтні 2019р., перебуваючи біля палатки де продають овочі та фрукти по вулиці Шевченка в м. Городенка, побачив у коробці кошти, які вирішив викрасти. Для цього відкрито, усвідомлюючи, що інші особи бачать його дії, викрав кошти у сумі 250 грн. та з місця події втік. Зазначив, що щиро кається у вчиненому, збитки потерпілому відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, просив його карати на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.186 ч.1 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 186 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненому , активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

До обтяжуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думка потерпілого про обрання покарання обвинуваченому, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 186 ч.1 КК України у виді арешту.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1