Провадження № 1-кп/592/729/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Низи Сумського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого 14.12.2018 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 1 місяць, -

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

17.11.2019 року близько 09 год.50 хв. в м. Суми ОСОБА_5 , перебуваючи біля Центрального ринку по вул. Шевченка, 2 і побачивши припаркований автомобіль «Таврія» д.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля, а саме до передніх правих дверей, та користуючись відсутністю власника, потягнув за ручку дверей, після чого двері відчинилися, та упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз в середину вказаного автомобіля та побачив в салоні майно, належне ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, діючи таємно, повторно, ОСОБА_5 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався викрасти з салону автомобіля майно, належне ОСОБА_6 , а саме: чоловічу сумку «Gucci», чорного кольору, котра для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в який знаходилися грошові кошти в сумі 350 грн., однак не довів свої незаконні дії до кінця, оскільки при спробі покинути салон автомобіля, був затриманий власником автомобіля.

Своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на вчинення таємного, повторного, з корисливою метою викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 на суму 350 грн., ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є «повторність».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та пояснив, що він дійсно 17.11.2019 року біля 10 год. проходив біля Центрального ринку у м. Суми, що по вул. Шевченко,2 і побачив автомобіль «Таврія», а коли підійшов до нього, то двері передні були відчиненні і він вирішив переглянути, що є у автомобілі, користуючись тим, що власника автомобіля не було, але коли знаходився у середині і побачив чоловічу сумку, яку хотів забрати із собою, прийшов власник автомобіля і викликав працівників поліції. Щире розкаївся у скоєному та просить суворо не карати, враховуючи його вік.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, які викладені в обвинувальному акті доведені у повному обсязі та знайшло підтвердження у судовому засіданні і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 виду й міри покарання суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги обставини, що пом*якушують обставини, як те, що обвинувачений ОСОБА_5 щире розкаявся, а тому суд дійшов висновку про призначення йому міри покарання у виді арешту як міри достатньої для виправлення та попередження інших кримінальних правопорушень та враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1