ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/630/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/188/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, було відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким перерахувати строк відбування покарання із розрахунку один день цілодобового домашнього арешту дорівнює одному дню позбавлення волі з 09.03.2016 по 14.09.2016.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджений посилається на те, що цілодобовий домашній арешт є такий же запобіжний захід тримання під вартою, тобто як у особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення. Зазначає, що він повністю виконав усі обмеження дій, призначених йому судом. Вважає, що неможливо призначити два покарання по одній справі, так як він вже був фактично заарештований і повністю обмежений у своїх діях саме під час домашнього арешту.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступнихпідстав.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку лише попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Попереднє ув`язнення, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Тобто застосування до засудженого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законодавцем не передбачено серед умов та підстав згідно змісту норм ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015).

Отже, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах доводів та вимог засудженого, а саме щодо можливості зарахування запобіжного заходу у вигляді домашнього у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для цього.

Зокрема, зі змісту вимог ч. 5 ст. 72 КК України вбачається, що судом зараховується у строк покарання лише попереднє ув`язнення, як запобіжний захід, сутність та зміст якого чітко регламентовано ст. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення».
Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги норми ч. 5 ст. 72 КК України та положення ЗУ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" про те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і суд застосовує цей Закон до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції про те, що вимоги засудженого про зарахування до строку призначеного йому покарання домашнього арешту, як запобіжного заходу, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Отже, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити апеляційні вимоги засудженого щодо перерахування строку відбування покарання з розрахунку один день цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі з 09.03.2016 по 14.09.2016.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування до строку призначеного йому покарання такого строку запобіжного заходу, як домашній арешт, відповідно до Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, оскільки відсутні правові підстави для його задоволення.
Керуючись ст. ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 1;418; 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4