Справа № 216/2476/19
Провадження № 1-кп/216/375/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000865 від 26.04.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.01.2014 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровській області за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 05.06.2014 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровській області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 22.04.2016 році умовно-достроково, не відбутий строк 11 місяців 26 днів.
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що приблизно в кінці квітня 2018 року, в нічний час доби, ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля залізничних колій, які розташовані між бетонними опорами №9 та №10 по вул. Прорізна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю свідків та очевидців таємно, з вищевказаної залізничної колії з корисливих мотивів таємно викрав металеві костилі колійні в кількості 19 штук та металеві накладки Д-43 в кількості 15 штук загально вартістю 524,08 гривень, які належать КП «Швидкісний трамвай». Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв КП «Швидкісний трамвай» матеріальних збитків на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємневикрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо у судовому засіданні також просили суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, характеризується позитивно,спричинена матеріальна шкода відшкодована повністю, раніше судимий, судимість не погашена, на обліку у лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, з вересня 2010 року перебуває під наглядом лікаря психіатра з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, в вересні 2011 року знятий з нагляду через закінчення строку нагляду.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме повернути майно, яке було предметом вчинення злочину, законному власнику.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 та такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 74) залишити потерпілому.

Матеріали кримінального провадження № 0000865 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2476/19 (1-КП/216/375/20).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1