У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2020 Справа №607/7520/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в межах кримінального провадження № 0001107 від 04.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, звернувся прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «ВМW» моделі «3201» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключ від даного автомобіля.
Частиною 2 ст. 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні, До Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт працівника УПП, про те, що ним було зупинено транспортний засіб марки «ВМW» моделі «3201» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та в ході перевірки документів та автомобіля, було виявлено відсутність номеру кузова та можливу підробку реєстраційного посвідчення.

04 травня 2020 року у зв`язку з необхідністю проведення судових авто-технічних експертиз та технічних експертиз документів, інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001045, під час проведення огляду місця події, вилучено автомобіль марки «ВМW» моделі «3201» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключ від даного автомобіля, який поміщено на територію майданчика, що знаходиться за адресою с. Байківці, Тернопільського р., Тернопільської обл.

Слідчий вказав, що під час огляду місця події в присутності понятих встановлено, що користувачем вказаного автомобіля марки «ВМW» моделі «3201» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Юридичним власником автомобіля марки «ВМ/У» моделі «3201» є ОСОБА_4 , згідно відомостей отриманих з ТСЦ МВС в Тернопільській області (або згідно свідоцтва про реєстрацію).

З урахуванням того, що автомобіль марки «ВМW» моделі «3201» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключ від даного автомобіля, відповідають критеріям передбаченим ст.98 КПК України, з метою забезпечення виконання вимог законодавства щодо повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження та збереження доказів до закінчення кримінального провадження слідчий зазначив, що вказаний автомобіль, свідоцтво та ключі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення інформації на них, відтак, існує необхідність у накладенні арешту на вищевказаний об`єкт, просив клопотання задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Особа, у володінні якої фактично перебував вказаний автомобіль, ОСОБА_5 , подав до суду заяву, в якій зазначив, що даний автомобіль йому надав в користування його батько, ОСОБА_6 , у користуванні якого вказаний автомобіль перебуває з 2015 року. Просив у задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити з огляду на те, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу зареєстровані у встановленому законом порядку, номер кузова без номерний, та відсутність номеру кузова відображено у реєстраційних документах на автомобіль.

Вказані відомості підтверджуються також Висновком експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.05.2020 року, згідно з яким, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відповідає аналогічним бланкам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та є виготовленим на спеціалізованому підприємстві, яке здійснює їх випуск.

Вивчивши клопотання та наявні матеріали справи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись вказаними положеннями процесуального законодавства, беручи до уваги зміст заявленого клопотання та відсутність належних доказів на підтвердження мети накладення арешту та, зокрема, вказівок на те, що щодо зазначеного у клопотанні майна дійсно є ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з огляду на що єнеобхідним накладення арешту, беручи до уваги Висновок експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.05.2020 року про відповідність бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 аналогічним бланкам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, слідчий суддя приходить до переконання, що на даний час органами досудового розслідування не доведено потребу у накладенні арешту на автомобіль марки «BMW» моделі «3201» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та ключ від даного автомобіля, з огляду на що слідчий суддя не вбачає підстав для застосування положень КПК щодо надання судом дозволу на обмеження права власності особи, що повинно бути доведено стороною обвинувачення,та вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1