Дата документу 12.02.2020 Справа № 937/67/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/170/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/67/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно)

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Херсонським міським судом Херсонської області, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховки Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою проживання у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня строком на два місяці до 20 березня 2020 року, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апелянт, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, вважає, що останній, усвідомлюючи ступінь тяжкості вичиненого ним кримінального правопорушення і невідворотності покарання, може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурор просить врахувати, що ОСОБА_7 являвся працівником Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, на території під юрисдикцією якого вчинено кримінальне правопорушення, був звільнений лише після його викриття у вчиненні злочину за результатами службового розслідування, є місцевим жителем м. Каховки Херсонської області, має попереднє знайомство, спільне проходження служби в органах Національної поліції, отже, матиме змогу впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також на судових експертів, оскільки у провадженні призначена низка експертиз, проведення яких наразі триває.

Крім того, апелянт посилається на те, що слідчий суддя:

-зазначивши, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, прийняв рішення про його часткове задоволення, не обґрунтувавши при цьому свого рішення;

-помилково вказав про те, що прокурором та слідчим доведено необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на нього обов`язку не залишати житло за адресою проживання у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;

-поклавши на підозрюваного обов`язок, яким заборонено спілкуватись лише з певним чітко визначеним колом свідків та потерпілим, не врахував, що не забороняє підозрюваному спілкуватись зі свідками, яких наразі органами досудового розслідування не встановлено, але про яких існування яких він може знати.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, та, крім того, просять врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину, працює, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Виходячи з установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки прокурора, захисника та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя також дійшов вірного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які є посилання у клопотанні, дають підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та судових експертів.

Разом з цим, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має малолітнього сина, працює, що свідчить про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, відсутності даних про його перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатру, а також щодо неналежної процесуальної поведінки, заявлені у клопотанні слідчим ризики, передбачені пунктами 1, 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, мають мінімальний ступінь здійснення.

При цьому колегія суддів враховує й те, що право на працю є одним з пріоритетних соціальних прав, закріплених в Конституції України, а цілодобове обмеження пересування ОСОБА_7 поза межами місця проживання, не дасть йому змоги працювати, що стане тягарем для його родини.

Також колегія суддів враховує і фактичну поведінку підозрюваного після застосування щодо нього 20 січня 2020 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який самостійно з`явився за викликом апеляційного суду до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про погіршення його становища.

Крім того, для забезпечення в даному кримінальному провадженні належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , слідчий суддя поклав на нього низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Здійснювати контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває під домашнім арештом, виходячи з положень ч. 5 ст. 181 КПК України, можуть й працівники органу Національної поліції, які мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

При цьому колегія суддів враховує й те, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні, не наведено переконливих доказів існування обставин, які свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування та належну процесуальну поведінку ОСОБА_7
Довід апелянта про те, що поклавши на підозрюваного обов`язок, яким заборонено спілкуватись лише з певним колом свідків, слідчий суддя не врахував, що це не забороняє підозрюваному спілкуватись зі свідками, яких наразі органами досудового розслідування не встановлено, але про яких існування яких він може знати, є лише припущенням, яке не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою проживання у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня строком на два місяці до 20 березня 2020 року включно, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: