Справа № 308/602/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.05.2019 за № 0000057 за ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 307 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна-,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.05.2019 за № 0000057 за ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 307 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна.
Клопотання мотивовано тим, що 16.06.2020 року на митному посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, в ході огляду місця події, в правому паливному баку автомобіля марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який слідував з України в Угорщину, виявлено приховану від митного контролю речовину яскраво червоного кольору невідомого походження, яка згідно повідомлення оперативного підрозділу може містити в своєму складі заборонені або обмежені до вільного обігу речовини.

Як вказано у клопотанні, цього ж дня на підставі повідомлення оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області, слідчими слідчого відділу Управління проведено огляд місця події, та огляд вищезазначеного транспортного засобу з метою забезпечення проведення експертного дослідження вказаної речовини та визначення її хімічного складу, в ході якого відібрано відповідні взірці в об`ємі приблизно одного літра, які направлено на експертне дослідження.

Як зазначає слідчий, на момент проведенні огляду транспортного засобу останній перебував в розпорядженні працівників митного органу оскільки знаходився в зоні митного контролю. Власника та особи у володінні (користуванні) якої перебував вказаний транспортний засіб на місці події не було у зв`язку з чим отримати від них письмову згоду на проведення огляду вказаного транспортного засобу не виявлялося можливим.

У клопотанні вказано, що в ході проведення огляду місця події також встановлено що правий поливний бак транспортного засобу повністю заповнений рідиною червоного невідомого походження, що свідчить про її переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.

Слідчий вказує на те, що за результатами проведеного огляду місця події виявлено та вилучено: - вантажний автомобіль марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію; - напівпричіп марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію; - ключі від транспортного засобу та паливного баку; - взірець відібраної речовини світло червоного кольору, яка запакована в скляну банку та сейф пакет з логотипом «нова пошта», серійний номер .

Як вказано у клопотанні, згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу власником його є громадянин України ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує слідчий, 16.06.2020, у зв`язку з тим, що вище описані предмети та майно, виявлені та вилучені в ході огляду місця події відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, вони оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначене, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів для подальшого повного та об`єктивного дослідження обставин вчинення злочину, у даному кримінальному провадженні на думку слідчого виникла необхідність звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події на митному пості «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України.

Враховуючи викладене з урахуванням викладеного, керуючись п. 7 ст. 236 КПК України, ст. 170 та ст. 171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт уданому кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучені 15.06.2020 в ході огляду місця події на митному пості «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України, на предмети та майно, а саме: вантажний автомобіль марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію; напівпричіп марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію; ключі від транспортного засобу та паливного баку; взірець відібраної речовини світло червоного кольору, яка запакована в скляну банку та сейф пакет з логотипом «нова пошта», серійний номер .

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Так, згідно протоколу огляду місця події від 16.06.2020 року на митному посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, в ході огляду місця події, в правому паливному баку автомобіля марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який слідував з України в Угорщину, виявлено приховану від митного контролю речовину яскраво червоного кольору невідомого походження, яка згідно повідомлення оперативного підрозділу може містити в своєму складі заборонені або обмежені до вільного обігу речовини.

Цього ж дня на підставі повідомлення оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області, слідчими слідчого відділу Управління проведено огляд місця події, та огляд вищезазначеного транспортного засобу з метою забезпечення проведення експертного дослідження вказаної речовини та визначення її хімічного складу, в ході якого відібрано відповідні взірці в об`ємі приблизно одного літра, які направлено на експертне дослідження.

На момент проведенні огляду транспортного засобу останній перебував в розпорядженні працівників митного органу оскільки знаходився в зоні митного контролю. Власника та особи у володінні (користуванні) якої перебував вказаний транспортний засіб на місці події не було у зв`язку з чим отримати від них письмову згоду на проведення огляду вказаного транспортного засобу не виявлялося можливим.

За результатами проведеного огляду місця події виявлено та вилучено: - вантажний автомобіль марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію; - напівпричіп марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію; - ключі від транспортного засобу та паливного баку; - взірець відібраної речовини світло червоного кольору, яка запакована в скляну банку та сейф пакет з логотипом «нова пошта», серійний номер .

Згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу власником його є громадянин України ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Згідно постанови слідчого від 16.06.2020, у зв`язку з тим, виявлені та вилучені в ході огляду місця події відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, вони визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучений вантажний автомобіль марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію; - напівпричіп марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію; - ключі від транспортного засобу та паливного баку; - взірець відібраної речовини світло червоного кольору, яка запакована в скляну банку та сейф пакет з логотипом «нова пошта», серійний номер могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя переконаний, що слідчий довів необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.05.2019 за № 0000057 за ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 307 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі та майно, а саме: вантажний автомобіль марки «Мерседес-бенц», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію; напівпричіп марки «Шварцмюллер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію; ключі від транспортного засобу та паливного баку; взірець відібраної речовини світло червоного кольору, яка запакована в скляну банку та сейф пакет з логотипом «нова пошта», серійний номер , які були вилучені 16.06.2020 в ході огляду місця події на митному пості «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1