Провадження по справі № 1-кс/522/1478/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абаклія, Бессарабського району, Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного в рамках кримінального провадження №0007456 від 26.11.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007456 від 26.11.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2017 року приблизно о 05 год. 30. хв. ОСОБА_4 разом з особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, перебували на сходах другого поверху залізничного вокзалу розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна, 2, підшукуючи особу, майном якої відкрито можливо заволодіти.
Помітивши на сходах приміщення вокзалу ОСОБА_7 , вказані особи вирішили відкрито заволодіти майном, яке при ньому знаходилось, обумовивши, що для подолання опору потерпілого та забезпечення доступу до майна, яке було при ньому, до потерпілого необхідно застосувати насильство, яке є небезпечним для його здоров`я, шляхом нанесення йому ударів руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам. .
Діючи з вказаною метою за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, ОСОБА_4 разом з особами, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого та діючи відкрито з застосуванням фізичної сили повалили ОСОБА_7 на землю, де почали наносити йому удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам, спричиняючи побої, намагаючись тим самим подолати опір потерпілого з метою отримання доступу до кишень.
Користуючись тим, що потерпілий внаслідок побиття впав на підлогу та закривався від ударів руками, невстановлена слідством особа з числа нападників обшукала ОСОБА_7 та відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі Х 840» в корпусі чорного кольору вартістю 380 грн. та грошовими коштами в сумі 120 грн. які знаходились в кармані брюк.
В результаті нападу та застосування до потерпілого фізичного насильства, яке було небезпечним для здоров`я потерпілого внаслідок нанесення нападниками ударів руками та ногами по голові, потерпілому ОСОБА_7 спричинено забійну рану голови, яка спричинила короткочасний розлад здоров`я і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Заволодівши вказаним мобільним телефоном і грошовими коштами та завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 500 грн., ОСОБА_4 та особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження розпорядились викраденим на власний розсуд.
Крім того, 26.11.2017 року приблизно о 05 год. 45. хв. ОСОБА_4 разом з особами, матеріали у відношенні яких виділенні в окреме провадження, перебували біля центрального входу залізничного вокзалу розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна, 2, підшукуючи особу, майном якої відкрито можливо заволодіти.
Помітивши біля входу до приміщення вокзалу ОСОБА_8 в руках якого був рюкзак з особистими речами, вказані особи вирішили відкрито заволодіти майном, яке при ньому знаходились.
При цьому ОСОБА_4 діяв повторно, оскільки раніше був судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Діючи з вказаною метою за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та особи, матеріали у відношенні яких виділенні в окреме провадження, діючи спільно з корисливих мотивів, підійшли до потерпілого та діючи відкрито з застосуванням фізичної сили намагались вирвати з рук потерпілого рюкзак з його речами. Оскільки потерпілий ОСОБА_8 почав чинити опір, ОСОБА_4 разом з особами, матеріали у відношенні яких виділенні в окреме провадження, застосовуючи фізичну силу, затягли ОСОБА_8 до приміщення першого поверху залізничного вокзалу, де почали наносити йому удари руками та ногами по різним частинам тіла, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, намагаючись тим самим подолати опір потерпілого з метою отримання доступу до рюкзака з речами, який потерпілий відмовився віддати на вимогу нападників.
В результаті вказаних спільних дій нападників, які продовжували наносити ОСОБА_8 численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, намагаючись подолати його опір та заволодіти його рюкзаком з речами, внаслідок чого вони повалили потерпілого на землю та продовжували наносити йому удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Користуючись тим, що потерпілий внаслідок побиття впав на підлогу та закривався від ударів, невстановлена слідством особа з числа нападників обшукала ОСОБА_8 та відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «Iphone 5 SE» в корпусі сірого кольору вартістю 10999 грн. який знаходився в кармані куртки.
В результаті вказаних навмисних дій потерпілому ОСОБА_8 завдані тілесні ушкодження у вигляді синців голови та шиї, садно області правого колінного суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Заволодівши вказаним мобільним телефоном та завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 10999 грн., ОСОБА_4 та особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, розпорядились викраденим на власний розсуд.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуюючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що коли він намагався зайти до приміщення залізничного вокзалу, то біля центрального входу зустрів трьох невідомих йому чоловіків, які почали наносити йому тілесні ушкодження, вириваючи з рук рюкзак коричневого кольору, а потім повалили на землю та з кишені куртки дістали мобільний телефон марки «Iphone 5 SE»; протоколом впізнання особи по фотознімкам, на яких ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які наносили йому тілесні ушкодження та які заволоділи його мобільним телефоном з кишені куртки; протоколом впізнання особи по фотознімкам на якому ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які наносили йому тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном; протоколом огляду відеозапису на якому видно, як ОСОБА_4 , ОСОБА_9 разом з невстановленою слідством особою біля центрального входу залізничного вокзалу почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 та намагалися вирвати з рук рюкзак потерпілого., однак не вдалося, так як останній втримав його в руці; пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які повідомили, що наносили тілесні ушкодження потерпілому, однак телефон не забирали; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка працює касиром на залізничному вокзалі, та яка повідомила, що бачила, як перебуваючи на 2-му поверсі, невідомі чоловіки, наносили потерпілому тілесні ушкодження; протоколом впізнання особи по фотознімкам, на якому свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 , які наносили йому тілесні ушкодження; протоколом допиту в якості свідка працівника патрульної поліції ОСОБА_11 , який затримав ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебуваючи на 2 му поверсі залізничного вокзалу, нанесли йому тілесні ушкодження, а потім з кишені витягли його мобільний телефон та грошові кошти в сумі 120 грн.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, прокурором не доведені.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.194, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до 10 років, раніше не судимий, офіційно не одружений, офіційно не працює, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Проте, відносно ОСОБА_4 в рамках цього кримінального провадження раніше вже був направлений обвинувальний акт до суду, який ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_12 від 18.06.2018 року, було повернуто прокурору для усунення недоліків, а запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - скасований.
Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що коли він намагався зайти до приміщення залізничного вокзалу, то біля центрального входу зустрів трьох невідомих йому чоловіків, які почали наносити йому тілесні ушкодження, вириваючи з рук рюкзак коричневого кольору, а потім повалили на землю та з кишені куртки дістали мобільний телефон марки «Iphone 5 SE»; протоколом впізнання особи по фотознімкам, на яких ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які наносили йому тілесні ушкодження та які заволоділи його мобільним телефоном з кишені куртки; протоколом впізнання особи по фотознімкам на якому ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які наносили йому тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном; протоколом огляду відеозапису на якому видно, як ОСОБА_4 , ОСОБА_9 разом з невстановленою слідством особою біля центрального входу залізничного вокзалу почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 та намагалися вирвати з рук рюкзак потерпілого., однак не вдалося, так як останній втримав його в руці; пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які повідомили, що наносили тілесні ушкодження потерпілому, однак телефон не забирали; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка працює касиром на залізничному вокзалі, та яка повідомила, що бачила, як перебуваючи на 2-му поверсі, невідомі чоловіки, наносили потерпілому тілесні ушкодження; протоколом впізнання особи по фотознімкам, на якому свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 , які наносили йому тілесні ушкодження; протоколом допиту в якості свідка працівника патрульної поліції ОСОБА_11 , який затримав ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебуваючи на 2 му поверсі залізничного вокзалу, нанесли йому тілесні ушкодження, а потім з кишенні витягли його мобільний телефон та грошові кошти в сумі 120 грн.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
На даний час вказаний обвинувальний акт до суду так і не направлено, тому слідчий суддя вважає що до ОСОБА_4 достатньо буде застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту для запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у тяжких злочинів, санкція найтяжчого з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, а тому є достатньо підстав вважати, що запобігти ризикам незаконного тиску переховування від суду, застосувавши до підозрюваного запобіжного захожу у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, беручи до уваги, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 21:00 до 09:00 години зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 21:00 години до 09:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 16.03.2020 року включно.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) не залишати місце проживання з 21:00 години до 09:00 години, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою в розумні строки;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 17.01.2020 року.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий судя: ОСОБА_1

17.01.2020