Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/669/20
Провадження №: 1-кп/332/203/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 р.Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 14.08.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 28.02.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 13.12.2010 з Вільнянської ВК № 20 по відбуттю строку покарання;

- 14.06.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Звільнений 26.02.2015 з Кам`янської ВК № 101 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 4 дні

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

15.02.2020 близько 11.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав пральну машинку «Indesit» моделі Е2SC 2150 в корпусі білого кольору, вартістю 4000 грн., яка належить ОСОБА_4 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та збув вищевказане майно своєму знайомому ОСОБА_7 , якому не було відомо про злочинний намір ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 1500 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на вище вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у висунутому прокурором обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 15.02.2020 викрав пральну машинку «Indesit» з будинку АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій. Після цього на автомобілі служби таксі відвіз викрадене до свого знайомого на ім`я ОСОБА_8 та продав йому за 1500 грн.

Потерпіла ОСОБА_9 під час розгляду справи пояснила, що з обвинуваченим перебуває у зареєстрованому шлюбі, але близько року разом не проживають. 15.02.2020 вона поїхала з дому до міста. На зупинці громадського транспорту зустріла обвинуваченого, якому на його прохання передала ключі від будинку АДРЕСА_2 . Коли повернулась, то не змогла потрапити додому, оскільки будинок було зачинено, а ОСОБА_5 на телефонні дзвінки не відповідав. Коли донька відкрила будинок, то повідомила їй про викрадення пральної машинки «Indesit». Після цього потерпіла звернулась до відділення поліції із відповідною заявою.

Згідно з висновком експерта № 10-96 від 25.01.2020 ринкова вартість пральної машини «Indesit» Е2SC 2150», яка перебувала у експлуатації з грудня 2018 року, на момент скоєння злочину, тобто на 15.02.2020 складає 4000 грн.

Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що він усвідомлює незаконність і небезпечність своїх дій, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 185 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим не оспорюються наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин у кримінальному проваджені.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд визнає вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, повністю доведеною.

При призначенні ОСОБА_5 покарання відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, віднесення його законодавством до категорії середньої тяжкості; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинних діянь; дані, які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, офіційно непрацевлаштований, одружений, на диспансерному обліку у наркологічному диспансері та під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

За сукупністю обставин скоєного кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, обставини, яка пом`якшує покарання, даних про особу обвинуваченого, суд визнає необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, а також того, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження у суді дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, суд дійшов висновку, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить та є соціально адаптованим.

Враховуючи позицію прокурора, яка просила суд призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, повне визнання обвинуваченим своєї вини, думку потерпілої, яка просила призначити не суворе покарання для ОСОБА_5 , за сукупністю обставин вчиненого кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, обставини, яка пом`якшує покарання, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органом пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а про судові витрати - відповідно до ст. 124 КПК України, з урахуванням наданих суду доказів про вартість проведеної експертизи у кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - пральну машинку «Indesit» моделі Е2SC 2150 в корпусі білого кольору, передану на зберігання до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи № 10-96 від 25.02.2020 у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 коп.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1