Справа № 224/1647/13-к р.
Номер провадження № 1-кп/933/3/20 р.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року с.м.т. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000299 від 20 лютого 2013 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дебальцеве Донецької області , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, холостого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 24 липня 2006 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ч.3 ст.189, ст.ст.104,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік;

- 22 січня 2007 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ч.1 ст.296, ст.ст.71,72 КК України до 5 років 30 днів позбавлення волі ;

- 07 травня 2007 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ч.1 ст.121, ч. 1 ст.296, ч.2 ст.263, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі , звільненого 15 грудня 2012 року по відбуттю покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2013 року, у підготовчому судовому засіданні, ухвалою Дебальцевського міського суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Дебальцевського міського суду Донецької області від 28 серпня 2013 року оголошено розшук обвинуваченого.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII, прийнятого 12 серпня 2014 року, Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 № 27/0/38-14 "Про визначення територіальної підсудності справ" було визначено територіальну підсудність судів, які знаходяться в зоні АТО. Зазначеним Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ підсудність справ Дебальцевського міського суду Донецької області віднесено до підсудності Олександрівського районного суду Донецької області.

25 травня 2015 року кримінальне провадження надійшло до Олександрівського районного суду Донецької області .

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 27 липня 2015 року провадження по кримінальній справі відносно ОСОБА_4 зупинено у зв`язку з розшуком обвинуваченого.

7 листопада 2019 року до суду надійшли клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу та про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 18 листопада 2019 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

03 квітня 2020 року до суду надійшло повідомлення від начальника Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про затримання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст 315 КПК України , під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Відповідно до ст. 177 КПК України вбачається наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст 177 КПК України. На думку прокурора є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого клопотання прокурора залишив на розсуд суду.

Дослідивши клопотання, вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки на даний час існують підстави вважати, наявними ризики, передбачені п.п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, знаходиться у розшуку з 28 серпня 2013 року, зареєстрований та проживає на тимчасово окупованої території України.

Суд вважає , що прокурором в судовому засіданні не було доведено наявність ризиків впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу з огляду на те, що обвинувачений тривалий час знаходився на території Росії, даних про те, що він в цей час спілкувався із свідками, потерпілою, знає про їх фактичне місце знаходження не надано.

Розглядаючи клопотання, суд приймає до уваги тяжкість наслідків злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наявний рецидив злочинів проти життя та здоров`я потерпілих, тривалий час перебування у розшуку, що свідчить про спробу обвинуваченого уникнути відповідальності. Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вказаному ризику, а тому, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини , за якою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд зауважує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з огляду на вірогідність переховування від суду, є однією з підстав задоволення клопотання . При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує

інші обставини, а саме те, що ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, втратив зв`язок із родиною, заявив, що у нього немає рідні окрім матері, з якою він тривалий час не спілкувався, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, а тому суд не визначає розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинене із застосуванням такого насильства.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,197,314-316 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України до 21 квітня 2020 року на 10 годину .

У підготовче судове засідання викликати прокурора, захисника, потерпілу, обвинуваченого.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6», строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, до 01 червня 2020 року.

Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом семи днів з дня оголошення , а обвинуваченим з часу отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_1