Код суду 233 Справа № 233/2939/20
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянки України, без освіти, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3- річного віку, не заміжньої, є мамою одиначкою, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, без місця реєстрації, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
05 червня 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходилась у приміщенні пологового відділення КНП «БЛІЛ КМР», розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, пр. Ломоносова, будинок 161 а. Проходячи повз кімнату для приготування молочних сумішей, на ліжку вказаної кімнати ОСОБА_5 помітила мобільний телефон «Sony Experia». В цей час у неї виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону«Sony Experia».
У вказаний день та час, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 зайшла у кімнату для приготування молочних сумішей, усвідомлюючи та чітко розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, підійшла до ліжка, з якого викрала мобільний телефон «Sony Experia», який належить ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2016,67 гривень.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, матеріальних та моральних претензій не має до обвинуваченої. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та пояснила, що у червні 2020 року вона лежала у пологовому будинку. Одного разу вона побачила у кімнаті приготування молочних сумішей мобільний телефон, який вирішила викрасти і продати, для отримання грошей на ліки дітям. Поки нікого не було, вона взяла мобільний телефон, викинула з нього сим - карту у вікно, а телефон поклала у кишеню. Потім, коли приїхали працівники поліції, вона видала їм мобільний телефон. Щиро шкодує про вчинене, просила призначити їй покарання у вигляді штрафу, який вона в стані сплатити.
Встановивши, правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_5 суті обставин скоєння кримінального правопорушення, відсутність сумнівів в добровільності і істинності її позиції, а також роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України (в редакції від 01.07.2020 р.) є кримінальним проступком, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винної, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає - щире каяття.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням відомостей особи ОСОБА_5 , яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, щиро покаялася у вчиненому, критично ставиться до свого вчинку, є мамою одиначкою, має на утриманні трьох малолітніх дітей; суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання їй у вигляді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 1 ст.185 КК України, яка діяла на час вчинення нею кримінального правопорушення, тобто до 01 липня 2020 року, виходячи з положень ст.5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , з якої стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи №4682 від 24.06.2020 р. в розмірі 1634,40 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст.349, 366 - 368, 371, 374, 376, 394 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмір 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази - мобільний телефон «Sony Experia»., який зберігається у потерпілої ОСОБА_9 залишити їй як законному володільцю,
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу : 24060300 «Інші надходження») процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири ) гривні 40 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана, з підстав передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1