Справа № 204/2963/20
Провадження № 1-в/204/564/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяву засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, вироком Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2018 засуджену за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць, на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 роки 1 місяць,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява засудженої ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України.
В судовому засіданні засуджена підтримала заяву та просила її задовольнити. Зазначила, що на даний час вона знаходиться в ДУВП №4 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, куди була етапована з Чернігівської виправної колонії в грудня 2019 року. Має ряд тяжких захворювань, у зв`язку з чим вона не залучена до праці. Вину у скоєному злочині визнає та глибоко кається.
В судовому засіданні представник установи не заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що за час перебування в установі, а саме з 29.01.2020, порушень режиму утримання не допускала, заохочень не має, до праці не залучена з незалежних від неї обставин.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки вважає, що не можна говорити, що засуджена стала на шлях виправлення.

Суд, вислухавши думку засудженої, прокурора та представника установи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2018 ОСОБА_5 було засуджено за ч.5 ст.27, іч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 07.02.2019, кінець - 07.03.2021.

Станом на 10.06.2020 засуджена відбула більше половини строку покарання, призначеного судом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджена ОСОБА_5 вже тривалий час перебуває в ДУВП №4 (з 29.01.2020), даних коли вона буде етапована до установи виконання покарання немає, тому фактично щодо неї в межах ДУВП №4 виконується вирок, у зв`язку з чим заява засудженої ОСОБА_5 підлягає розгляду в Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Згідно з характеристикою, наданою адміністрацією Дніпровської установи виконання покарань №4, ОСОБА_5 перебуває на даний час в Дніпровській установі виконання покарань №4, за час перебування в установі порушень режиму утримання не допускала, заохочень не має, до суспільно-корисної праці не залучалась з незалежних від неї обставин.

Згідно з характеристикою, яка міститься в матеріалах особової справи, наданою адміністрацією ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» від 28.10.2019, засуджена ОСОБА_5 була працевлаштована на 0,5 посади робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків і кухонним робітником, також на 0,25 посади завідувача майстерні-кравець, до праці відноситься добре. За час відбування покарання в уставної характеризується посередньо, вимоги установленого порядку відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку установи не порушує, залучена до програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Приймає участь у роботах з поліпшення житлово-побутових умов, виконує безоплатні роботи по благоустрою місць позбавлення волі в порядку черговості. Згідно вироку суду має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Провину у скоєному злочині визнала повністю. Підтримує соціально-корисні зв`язки.

Оцінюючи посилання прокурора в частині того, що засуджена ОСОБА_5 не стала на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що такі посилання спростовуються у сукупності наступним: характеристикою з ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» від 28.10.2019, в якій засуджена відбувала покарання, відповідно до якої ОСОБА_5 вину у скоєних злочинах усвідомлює, має сумлінне ставлення до праці, приймала участь у суспільно-корисній ждіяльності установи, характеристикою з Дніпровської установи виконання покарань №4, з якої вбачається, що засуджена за час перебівання в уставної порушень режиму утримання не допускала, дослідженим вироком суду (за яким засуджена відбуває покарання), з якого вбачається, що засуджена ще на стадії судового розгляду визнавала себе винною, поясненнями самої засудженої, наданими нею безпосередньо у судовому засіданні.

Суд окремо звертає увагу на ту обставину, що при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, вирішується питання щодо того чи стала особа на шлях виправлення, при цьому особа не звільняється від покарання, продовжуватиме відбувати покарання та виправлятися.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що засуджена ОСОБА_5 , будучи засуджена за злочини невеликої та середньої тяжкості, відбула більше половини призначеного їй строку покарання,характеризується посередньо, має сумлінну поведінку, критичне ставлення до скоєного злочину та усвідомлення своєї вини, що у сукупності дозволяє зробити висновок про те, що вона дійсно стала на шлях виправлення, у зв`язку з чим суд вважає можливим замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392,537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженої ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - задовольнити.
Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2018 року, строк невідбутої частини основного покарання на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1