Єдиний унікальний номер 205/2287/20
Єдиний унікальний № 205/2287/20
Провадження № 1-кс/205/459/20
УХВАЛА
31 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000865, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2020р. за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2020р. приблизно о 19:00 години (більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не видалось можливим), ОСОБА_5 знаходився біля будинку № 86Б по вул. Андрійченко в м. Дніпро разом з раніше йому знайомими особами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , який віз з собою велосипед «FUJINEVADA».

Перебуваючи у вищевказаному місці та час ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаному з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Після чого діючи умисно, спільно, відкрито, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи спричинення майнової шкоди та свідомо бажаючи її настання, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньої змовою групою осіб разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 застосували до останнього фізичну силу, яка не є небезпечною для життя та здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_6 наніс удар свою рукою сжатою в кулак в ліву сторону обличчя потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 спробував вдарити потерпілого ОСОБА_8 повторно, однак потерпілий ОСОБА_8 закрив обличчя руками, тим самим запобіг спробі нанести йому повторного удару, в цей самий час ОСОБА_7 намагався своє рукою вдарити потерпілого ОСОБА_8 по обличчю один раз, однак потерпілий ОСОБА_8 запобіг спробі удару, після чого ОСОБА_9 спробував відштовхнути потерпілого ОСОБА_8 однак потерпілий запобіг вказаній спробі закривши обличчя руками та відступивши.

В цей час співучасник злочину ОСОБА_5 , заволодів велосипедом потерпілого марки «FUJINEVADA», а саме взяв велосипед та став його везти тим самим відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , потерпілий побачив ОСОБА_5 та окликнув останнього сказавши «поклади на місце, не чіпай», однак співучасник злочину ОСОБА_5 не відреагував на зауваження потерпілого ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 побачили що ОСОБА_5 , заволодів майном потерпілого всі співучасники злочину з місця скоєння злочину втекли з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили своїми умисними діями матеріальний збиток.

Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання і просили його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та вважає, що саме такий запобіжний захід є достатнім запобіжним заходом для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена КК України у вигляді позбавлення волі до 6 років, раніше не судимий, неодружений, дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є підстави вважати, що підозрюваний може вжити заходи, аби уникнути досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто може змінювати місце проживання, не з`являтися до органів досудового розслідування та суду; та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є доцільним застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 22 травня 2020 року включно та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області за вимогою слідчого, прокурора;

2) заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло цілодобово.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаного запобіжного заходу до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новокодацькому ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1