Справа №573/190/20
Номер провадження 1-кс/573/57/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі Сумської області заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід,
ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2020 року до Білопільського районного суду надійшло кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 13 листопада 2019 року за №0000586, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України зазначене клопотання було передано для розгляду судді ОСОБА_4 .
04 лютого 2020 року суддя ОСОБА_4 заявила самовідвід, посилаючись на наявність підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні здійснює адвокат ОСОБА_10 , який є її чоловіком.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.
Інші учасники кримінального провадження в судове замідання не прибули.
Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом або за нововиявленими обставинами, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд.
Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Як зазначив ЄСПЛ у п. 69 рішення від 10.12.2009, яке набуло статусу остаточного 10.03.2010, у справі «Мироненко та Мартенко проти України» (заява №4785/02)

український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм, оскільки згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Суддя ОСОБА_4 є дружиною адвоката ОСОБА_10 , який здійснює захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що в розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, суддя ОСОБА_4 не може приймати участь із зазначених вище причин, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд приходить до висновку, що заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід необхідно задовольнити.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 76, 80, 81, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 листопада 2019 року за №0000586 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити та прийняти її самовідвід.
Ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту її постановлення.

Суддя