Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001211 від 01 листопада 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України судимості немає, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2,3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області старшим слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , подано клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001211 від 01.11.2019 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, до 60 днів, в межах термінів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 задоволено частково, продовжено запобіжний захід строком на 40 (сорок) днів до 31 січня 2020 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, хоча на даний час попередня судимість ОСОБА_9 погашена в установленому законом порядку, однак останній не працює, не займається суспільно корисною працею та відповідно немає постійного джерела доходів, що є підставою вважати, що заявлені ризики не зменшилися.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 оскаржує рішення суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що запобіжний захід щодо нього було обрано безпідставно, так як фактично відсутні ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Вказує, що стороною обвинувачення не було належним чином доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків. З огляду на наведене просить рішення суду скасувати та замінити обвинуваченому ОСОБА_9 тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, а також потерпілу та її представника, які кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який її заперечив і просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Положеннями ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» регламентовано, що запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Відповідно до ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вказаних вимог закону при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 було дотримано.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що 01 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості № 0001211 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України КК України.

02 листопада 2019 року, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_9 , а 03 листопада 2019 року та 04 листопада 2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, пербаченого ч.2 ст. 186 КК України та ч.3 ст. 186 КК України відповідно.

20 грудня 2019 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України.

04 листопада 2019 року слідчим суддею Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_12 винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 строком на 60 днів, до 31.12.2019 включно.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0001211 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2019 року продовжено до трьох місяців, тобто до 03 лютого 2020 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що продовжуючи ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

На думку апеляційного суду, раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність малолітніх дітей та дружини не можуть в повній мірі убезпечити ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання та виключить можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду і постановлення нової ухвали із застосуванням до ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, по викладених в апеляційних скаргах доводах, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: