Справа № 487/737/20
Провадження № 1-кп/487/491/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000032 від 03.01.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, раніше судимого:

- 14.02.2006 Корабельним районним судом м. Миколаєва м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
- 14.02.2006 Центральним РС м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
- 14.02.2006 Корабельним РС м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
- 21.10.2010 Ленінським РС м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
- 03.09.2019 Заводським РС м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
- 04.12.2019 Центральним РС м. Миколаєва за ч. 2, ч.З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

03.01.2020 в період часу з 11 годин 00 хвилин по 11 годин 30 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебував в приміщені КЗ ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Шосейна, 58, разом із потерпілим ОСОБА_6 .
Знаходячись за вказаною адресою, у вказаний час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, на таємне заволодіння чужим майном, а саме сумкою, належною потерпілому ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого і сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, з лавки, викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме тканинну чоловічу сумку, вартістю 36 гривень 33 копійки, з грошовими коштами у сумі 643 гривні, особистими речами та документами потерпілого.
Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 679 гривень 33 копійки.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та пояснив, що 03.01.2020 приблизно об 11 годин 30 хвилин він перебував в приміщені К «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6».
Скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого і сторонніх осіб, викрав тканинну чоловічу сумку з грошовими коштами, особистими речами та документами потерпілого.
Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
За згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та наданими прокурором матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

За положеннями ст. 9 Конституції України, ч. 2 ст. 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченим покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи кожного обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, перебуває на обліку у КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на наркологічному обліку з 2013 року з діагнозом: РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченого, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлений.

З обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 1256,08 грн.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком від 04.12.2019 року Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (місяців) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 30.01.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1256,08 грн

Речовий доказ, а саме сумку чорного кольову з синіми вставками в якій знаходиться електрокардіограф - залишити у потерпілого.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1