Ухвала
19 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 682/956/17
провадження № 51-599км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.

Так, за змістом ст. 427 КПК, в касаційній скарзі, крім іншого, має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України

про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, належного обґрунтування зазначеним доводам не наводить, а також не конкретизує яким чином ці порушення,

які на думку захисника допустив суд апеляційної інстанції, вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення та були б підставою для скасування чи зміни вироку касаційним судом. Також, у касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 не наведено належного обґрунтування доводам щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції, що, відповідно

до ст. 413 КПК, тягнуло б за собою скасування чи зміну оскарженого судового рішення.

Крім цього, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 є непослідовною і містить суперечності, оскільки у прохальній її частині захисник ставить питання лише щодо застосування до засудженого положень ст. 75 КК, але водночас у касаційній скарзі наводить доводи щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, що позбавляє касаційний суд можливості встановити дійсний предмет та результат касаційного розгляду.

Також, згідно з ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії

з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Зазначену вимогу захисником не виконано. До касаційної скарги додано один примірник касаційної скарги. В той же час, зі змісту касаційної скарги та доданого до неї копії судового рішення вбачається, що наданої кількості примірників явно недостатньо для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3
Судді: