Справа № 991/4167/20
Провадження1-кс/991/4289/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відомостей про кримінальні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України невідкладно розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства з внесенням відповідних відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 11.05.2020 про вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, суддею Червонозаводського районного суду міста Харкова.
Скарга обґрунтована тим, що 11.05.2020 ОСОБА_3 на веб-сторінці Національного бюро надіслав заяву про вчинення злочину суддею Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України.
У відповідь 19.05.2020 заявник отримав на особисту поштову скриньку листа від уповноважених осіб Національного бюро про відмову розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства з внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.
Заявник вважає, що Національним антикорупційним бюро не було виконано вимоги, передбачені ст.214 КПК України, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України.
В судове засідання ОСОБА_3 , не з`явився, 03.06.2020 надав до суду клопотання про перенесення розгляду, однак 04.06.2020 заявник надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності на підставі наданих ним матеріалів.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, до суду не з`явився, надіслав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що Національним антикорупційним бюро України дійсно було отримане зазначене звернення щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, однак відомості згідно вказаного звернення до ЄРДР не вносилися, оскільки воно не містило достатніх об`єктивних даних щодо наявності складу кримінальних правопорушень, які відносяться до підслідності НАБУ. Окрім того заявника було повідомлено, що його звернення 15.05.2020 було скеровано для розгляду в межах компетенції до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві. У зв`язку з чим, представник Національного бюро просив відмовити в задоволенні скарги та справу розглядати без участі представника Національного бюро.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність заявника та представника особи, дії якої оскаржуються, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
В примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
З системного аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.
У ході судового розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку звернувся до Національного бюро із заявою про ознаки кримінального правопорушення в діях судді Червонозаводського районного суду м. Харкова в порядку ст.364 КК України.
У своїй заяві ОСОБА_3 зазначив, що суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 вплинув на порушення строку прийняття рішення у справі №646/5592/19 провадження № 2/646/1806/2019; на надання заявнику помічником судді неправомочної копії рішення у справі; невідповідну реєстрацію рішення у судовій системі ЄІТС; надання ОСОБА_3 виконавчого листа підписаного невстановленою особою; заниженню суми задоволення позовних вимог ОСОБА_3 без обґрунтування, що завдало істотної шкоди його охоронюваним законом правам та інтересам. Окрім цього в діях вказаних осіб, на думку заявника наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358, 366, 376-1 КК України.
Враховуючи вищевикладене, до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду належать лише зазначене у заяві ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, тому слідчий суддя досліджує лише обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань виключно стосовно відомостей про злочин, передбачений цією статтею Кримінального кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України).
Таким чином, виходячи із аналізу вказаних норм, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вказане слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 та надані ним матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення суддею Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
Відомості, викладені ОСОБА_3 у заяві, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці зазначених у заяві обставин, та зводяться до незгоди із прийнятим суддею рішенням, та вчинення ним інших процесуальних дій.
При цьому необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо порушення законодавства при постановленні суддею судового рішення чи здійснення іншої процесуальної дії не є свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) визначено, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.
У пункті п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання щодо невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно врахувати Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що листом Національного бюро від 15.05.2020 №11-225/17265 заяву ОСОБА_3 скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого і місті Полтава для розгляду в межах компетенції, про що повідомлено заявника.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Окрім того, скарга ОСОБА_3 аналогічного змісту та вимог була зареєстрована Вищим антикорупційним судом та розглянута слідчим суддею ОСОБА_5 25.05.2020, за результатом розгляду винесено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відомостей про кримінальні правопорушення залишено без задоволення.
Керуючись ст.ст. 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно його заяви про кримінальне правопрушення, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1