Справа №212/9113/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої - ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002056 від 14.09.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась у місті Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянка України, має базову загальну середню освіту, незаміжня, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, навчається на другому курсі Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 19.11.2019 року Апостолівським районним судом Дніпропетровській області за ст. 190 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 , повторно, 10.09.2019 року приблизно о 07.00 годині, знаходячись з дозволу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у верхній висувній шухляді шафи для одягу спальної кімнати побачила каблучку з металу жовтого кольору.
В цей час у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
З метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 10.09.2019 року приблизно о 09.00 годині, дочекавшись, доки потерпіла ОСОБА_7 вийде з квартири, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала з верхньої висувної шухляди шафи для одягу, яка перебувала біля ліжка потерпілої, каблучку з металу жовтого кольору, 585 проби, діаметром 16,5 мм, вагою 2 грами, вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1261 від 26.09.2019 року складає 1371 гривня 08 копійок.
Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдана майнова шкода на загальну суму 1371 гривня 08 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі. Зазначив, що

Просила суворо не карати, оскільки розкаялася.

Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд за її відсутності та призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілої.

Враховуючи зазначену вище позицію обвинуваченої, її захисника та відсутність у прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини й мотивів кожного епізоду кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, якій декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачена систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавала усі обставини справи й погоджувалася з кваліфікацією вчинених нею діянь, її показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у її волевиявленні.
З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченою і беззаперечно нею визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.
За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженої та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше судима, під наглядом лікарів психіатра та нарколога наразі не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, незаміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, висновок органу пробації, щодо відсутності необхідності призначення покарання із ізоляцією від суспільства. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України судом визнається щире каяття, обставин що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробаціїз інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, позицію сторони обвинувачення щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому вирок від 19.11.2019 року Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень слід виконувати самостійно. Вказане підтверджено і правовим висновком Верховного суду, викладеному у постанові від 19.06.2018 року у справі № 755/14864/16-к.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлені.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. Тривалість іспитового строку визначити 1 (один) рік.
В зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засуджену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
а також додатково покласти на засуджену ОСОБА_5 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2019, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у видіштрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень та покарання, призначене за цим вироком - виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по кримінальному провадженні:- CD-R об`ємом 700 mb, 52-х, 80 min з відеофайлами проведення обшуку від 24.09.2019 року - зберігати в матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1