Справа № 755/5154/20
№ 1-кс/755/1722/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Алчевськ, Луганської області, українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, розлученому, працюючому не офіційно на будівництві, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , 31.01.2019 року Київською місцевою прокуратурою № 4 скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002476 від 05.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України (31.01.2019 року Київською місцевою прокуратурою №4 обвинувальний акт скеровано до суду), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин. Так, 05.14.2020 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_6 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де виявили телефонний колодязь, який був закритий кришкою люку. У цей час, у вищевказаних осіб, які достовірно знали про наявність у колодязі телефонного кабелю, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи заздалегідь досягнутою домовленістю, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 підійшли до телефонного колодязю та відкрили люк, тим самим, усунувши перешкоду, проникли до телефонного колодязю. Перебуваючи у приміщенні телефонного колодязю, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , застосовуючи заздалегідь підготовлені ними інструменти, від`єднали від мережі належний ПАТ «Укртелеком» шматок телефонного кабелю ТПП 300*2*0,5 довжиною 1,38 метра, вартість якого становить 736 гривень 46 копійок, після чого, зберігаючи вищевказаний шматок телефонного кабелю при собі, залишили приміщення телефонного колодязя. Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 намагалися зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте, довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, а саме через те, що залишивши приміщення телефонного колодязю, останні були затримані працівниками ТОВ «Охоронний Холдинг».

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні закінченого замаху на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, тобто, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами: протоколами допитів свідків; протоколом огляду місця події; протоколом слідчого експерименту та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та злочину проти власності, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики.Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Відносно ОСОБА_4 у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться вже майже тридцять обвинувальних актів. Крім того, зазначив, що відносно підозрюваного вже застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак, останній порушував покладені на нього обов`язки. На даний час, підозрюваний ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і продовжує свою злочинну діяльність, у зв`язку з чим, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки він визнає свою вину, має тяжкі обставини. Зокрема, підтвердив обставину, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва відносно нього є майже 30 обвинувальних актів.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурората підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, не надано підтверджуючих документів щодо офіційного працевлаштування, може уникати від досудового розслідування та суду. Крім того, відносно підозрюваного ОСОБА_4 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак, він підозрюється у вчиненні нового злочину, а тому, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання, тобто до 02 червня 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 63 060 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, ЄДРПОУ: 26268059, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: