Справа № 157/419/20
Провадження №1-кс/157/109/20
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_3 , представника особи, яка звернулася зі скаргою, адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся у суд зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність прокурів Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000132, внесеному до ЄРДР 9 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, що полягає у неповерненні йому тимчасово вилученого в ході огляду місця події 9 квітня 2020 року майна, незаконною та протиправною, і зобов`язати цих прокурорів повернути вилучене у нього в ході огляду місця події 9 квітня 2020 року в межах цього кримінального провадження майно: автомобіль марки «Peugeot», моделі «Boxer Maxi», білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , типу спеціалізований вантажний - спеціалізований вантажний фургон малотонажний з ключем запалювання до нього; 12 ємностей (бочок) об`ємом по 200 літрів кожна, повністю заповнених речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо; 1 полімерну ємність (каністру) об`ємом 50 літрів, повністю заповнену речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо; 2 металеві ємності (каністри) об`ємом по 20 літрів кожна, повністю заповнені речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо; 1 металеву ємність (каністру) об`ємом 10 літрів, повністю заповнену речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо. В обґрунтування вимог зазначає, що СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області в ході огляду місця події було вилучено належне йому майно. За змістом ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року у справі № 157/419/20 клопотання про арешт майна, яке було погоджене прокурором, відхилено та постановлено негайно повернути йому як володільцю вилучене вищезазначене майно. Під час проголошення ухвали в судовому засіданні був присутній прокурор. У зв`язку з зазначеним, у слідчого та прокурора виник обов`язок повернути вилучені у нього предмети, які незважаючи на визнання їх органом досудового розслідування речовими доказами підлягають негайному поверненню, а ухвала слідчого судді безумовному виконанню. Законні підстави утримувати вилучене в ході огляду місця події 9 квітня 2020 року майно, законним володільцем якого він являється, як у слідчих, так у прокурорів в даному кримінальному провадженні об`єктивно відсутні. Обов`язок негайно повернути тимчасово вилучене майно у випадку відмови у задоволені клопотання про арешт майна прямо передбачений нормами чинного законодавства. Невиконання цього обов`язку зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Як вбачається з витягу з ЄРДР процесуальне керівництво досудовим розслідуванням цього кримінального провадження здійснюється двома прокурорами Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , котрі за приписами ст. 36 КПК України зобов`язані здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та уповноважені мати повний доступ до матеріалів досудового розслідування, серед яких, зокрема, і докази. З метою недопущення порушення його майнових прав як законного володільця вилученого слідчим майна, його представник звернувся до Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури із заявою про повернення йому вилучених 9 квітня 2020 року речей, до якої долучив серед іншого і ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року у справі № 157/419/20, заяву було отримано 13 квітня 2020 року, однак тимчасово вилучене у нього майно, всупереч вимогам ст. ст. 169, 173 КПК України, не було повернуто, жодних заходів для його повернення прокурором, що був присутнім під час оголошення тексту ухвали слідчого судді, як і іншим прокурором та слідчим, не вжито, у зв`язку з чим істотно обмежується його право на мирне володіння своїм майном і внаслідок чого він несе суттєві збитки в результаті неможливості використання транспортного засобу за його призначенням у здійсненні підприємницької діяльності. В даному ж випадку на нього було дійсно покладено надмірний тягар із недотриманням прокурорами «справедливого балансу» між його майновими правами та загальними інтересами суспільства, оскільки він фактично протягом чотирьох днів позбавлений всіх своїх прав на володіння, користування і розпорядження вилученими 9 квітня 2020 року об`єктами власності, витрачає свій дорогоцінний час на їх відновлення, а також несе супутні витрати (транспортні, на правову допомогу тощо).

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали з викладених у ній та додаткових письмових поясненнях підстав і просили зобов`язати прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є процесуальними керівниками у кримінальному провадженні, повернути майно, у накладені арешту на яке ухвалою слідчого судді було відмовлено.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що згідно з постановою від 10 квітня 2020 року ним, як процесуальним керівником на той час, після проголошення ухвали слідчого судді про відмову у накладені арешту на вилучене у ОСОБА_3 майно визначено підслідність кримінального провадження за Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області, а відтак у нього з зазначеного моменту відсутні повноваження щодо прийняття рішень у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги, причину неявки не повідомила.

Слідчий ОСОБА_7 , в задоволенні клопотання якого про накладення арешту на майно було відмовлено, в судовому засіданні пояснив, що на час звернення ОСОБА_3 про повернення вилученого згідно з протоколом огляду місця події від 9 квітня 2020 року майна, у нього вже не було матеріалів зазначеного кримінального провадження, оскільки у зв`язку із визначенням прокурором підслідності за Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області, таке кримінальне провадження було передана зазначеному слідчому управлінню, він не мав повноважень щодо повернення майна та направив заяву володільця майна про повернення майна та копію ухвали суду про відмову у накладені арешту на майно т.в.о. начальника Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, та її представника, думку прокурора, пояснення слідчого, дослідивши додані до скарги докази, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити, зважаючи на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 1 ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000132 від 09.04.2020 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 204 КК України, постановлено негайно повернути володільцю ОСОБА_3 вилучені під час огляду місця події 9 квітня 2020 року вантажний автомобіль марки «PEUGEOT», моделі «BOXER МАХІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 12 бочок (дев`ять металевих та три пластикових) об`ємом по 200 літрів кожна, повністю заповнених речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо (солярку) та 4 металевих каністри об`ємом по 50, 20, 20 і 10 літрів повністю заповнених речовиною, ззовні схожою на дизельне пальне (солярку), в загальній кількості 2500 літрів.

Наступного робочого дня, 13 квітня 2020 року, копію зазначеної ухвали було вручено слідчому та прокурору.

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні ОСОБА_5 був присутній під час проголошення ухвали, згідно з якою тимчасово вилучене майно було постановлено повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

Окрім того, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 10 квітня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене у нього майно, звернувся до слідчого СВ Камінь-Каширського з заявою про повернення йому майна.

Згідно з повідомленням заступника начальника начальника СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 10 квітня 2020 року № 907/52/02-20 на заяву ОСОБА_3 , прийняти рішення про повернення останньому майна не можливо у зв`язку з відсутністю у провадженні СВ Камінь-Каширського ВП матеріалів кримінального провадження, в рамках якого відмовлено слідчим суддею у накладенні арешту на майно.

Згідно з повідомленням т.в.о. начальника Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 16 квітня 2020 року № 980/52/02-20, вилучене у ОСОБА_3 майно згідно з актом передачі-приймання транспортних засобів від 9 квітня 2020 року передано на відповідальне зберігання поліцейському Камінь-Каширського ВП ОСОБА_10 та утримується на майданчику Камінь-Каширського ВП згідно з протоколом огляду місця події від 9 квітня 2020 року в межах кримінального провадження, підслідність якого постановою начальника Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 10 квітня 2020 року визначена за Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області і зазначене кримінальне провадження у Камінь-Каширському ВП відсутнє.

З постанови прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 від 10 квітня 2020 року вбачається, що останнім визначено підслідність зазначеного кримінального провадження за Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області. Цього ж дня матеріали кримінального провадження за вих. № 36/1-368 вих-20 надіслано зазначеному слідчому управлінню фінансових розслідувань.

Окрім того, прокурором ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно від 10 квітня 2020 року.

Нормами п. 2 ч. 1 ст. 169, ч. 3 ст. 169, ч. 3 ст. 173 КПК України визначено порядок, згідно з яким має бути негайно повернуто тимчасово вилучене майно у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Крім того, ч. 2 ст. 400 КПК України встановлено, що подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Разом з тим, до зміни підслідності прокурором ОСОБА_5 як процесуальним керівником станом на 10 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, який був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, не було вжито заходів щодо виконання зазначеної ухвали слідчого судді і повернення тимчасового вилученого майна законному володільцю.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку була допущена бездіяльність у кримінальному провадженні в частині неповернення законному володільцю тимчасового вилученого майна.

Однак, зважаючи на те, що згідно з приписами ст. 307 КПК України до повноважень слідчого судді не відносить визнання протиправною бездіяльності прокурора (слідчий суддя може зобов`язати прокурора вчинити певну дію), тому у задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить відмовити.

Згідно з ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У скарзі на бездіяльність прокурорів ОСОБА_3 також просить зобов`язати прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які здійснюють процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, повернути вилучене у нього під час огляду місця події 9 квітня 2020 року майно, у накладені арешту на яке ухвалою слідчого судді від 10 квітня 2020 року було відмовлено.

Як встановлено у судовому засіданні, процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_5 10 квітня 2020 року після вирішення слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно визначено підслідність кримінального провадження за Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області, яке знаходиться у м. Луцьку, у зв`язку з чим (з огляду на зміну предметної (родової) підслідності) немає підстав вважати, що на час звернення ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність прокурорів та розгляду слідчим суддею скарги, прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжують здійснювати процесуально керівництво у зазначеному кримінальному провадженні.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (глави 26 КПК України). Зі змісту положень норм статтей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм КПК України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 223-558/0/4-13 від 05.04.2013).

З урахуванням наведеного, територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013). Зазначені висновки викладено і в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 04.06.2010, відповідно до якого місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (вих. N 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), яким роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Отже, правильним є застосування зазначених положень і до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України тощо).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні на підставі постанови прокурора ОСОБА_5 від 10 квітня 2020 року є Слідче управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області, яке знаходиться у м. Луцьку, про що на момент відкриття провадження за скаргою на бездіяльність прокурорів Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури відомо не було, і відсутні підстави вважати, що процесуальне керівництво у кримінальному провадженні продовжують здійснювати прокурори Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні вимог про зобов`язання цих прокурорів повернути тимчасово вилучене під час огляду місця події 9 квітня 2020 року майно ОСОБА_3 належить відмовити.

Доводи представника володільця майна ОСОБА_4 про те, що прокурор ОСОБА_5 не мав повноважень на зміну предметної підслідності кримінального провадження не впливають на правильність висновку слідчого судді, оскільки до повноважень слідчого судді не відноситься вирішення спорів про підслідність; порушення вимог підслідності може бути підставою для визнання доказів недопустимими.

В судовому засіданні слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з заявами про повернення майна до прокуратури Волинської області, а також до визначеного процесуальним керівником у кримінальному провадженні (прокурором) органу досудового розслідування кримінального провадження - Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області, які отримано вказаними державними органами 15 квітня 2020 року і на даний час не розглянуто.

На територію, де знаходиться зазначений орган досудового розслідування поширюється юрисдикція Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 21 квітня 2020 року 17 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1