Ухвала
21 квітня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-1886ск20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8 листопада 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року щодо нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004098,
в с т а н о в и в:
За вироком Святошинського районного суду м. Києва від 8 листопада 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 ККУкраїни і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку, апеляційну скаргу повернуто.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що оскаржуваний вирок в апеляційному порядку не переглядався, а тому відповідно до зазначеної норми КПК України не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Разом із тим, ч. 6 ст. 399 КПК України передбачено, що ухвалу про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті провадження може бути оскаржено в касаційному порядку.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК Україникасаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає скаргу.

Однак зазначених положень процесуального закону не було дотримано, оскільки у касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України, та не наведено доводів на обґрунтування цього. Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України), невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином обґрунтувати свої доводи.

Крім того, прохання до Верховного Суду про поновлення строку на апеляційне оскарження та направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції викладено без урахування положень ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право приймати суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. Усупереч указаній нормі до касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 не додав належним чином завірених копій судових рішень, які він оскаржує, тому суд позбавлений можливості перевірити доводи, викладені в його касаційній скарзі.

Наявність указаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків скарги протягом 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі, якщо недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк не буде усунуто, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3