Провадження №1-кп/447/8/20
Справа №447/26/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2020 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні в м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0000412 від 15.10.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, громадянину України, не працюючого, раніше судимого: 19.12.2006 вироком Заводського районного суду м. Миколаїв, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ст.69, ч.3 ст.357, ч.1 ст.393, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 17.05.2011 вироком Заводського районного суду м. Миколаїв, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 17.11.2011 вироком Апеляційного суду Миколаївської області, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.09.2012 вироком Центрального районного суду м. Миколаїв, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 29.01.2013 вироком Заводського районного суду м. Миколаїв за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі; на розгляді у Заводському районному суді м. Миколаїв перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005460, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого без реєстрації на АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст.185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

02.03.2020 прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання наведено таке. ОСОБА_3 15.10.2019, близько 14:43 год., маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, перебуваючи поблизу будинку (новобудови), що за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, повторно, проник на огороджену територію вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , та за допомогою викрутки відтиснувши одне із вікон, заліз (проник) у приміщення вищевказаної новобудови, де в одній із кімнат знайшов електроінструменти, які в подальшому мав намір викрасти, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки під час вчинення злочину був виявлений та затриманий на місці події працівниками поліції, які здійснювали реагування за сигналом «Тривога». Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України. Безпосередньо після вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваного ОСОБА_3 затримали. Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 17.10.2019 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, які суд вважає доведеними. 12.12.2019 ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до 16.01.2020, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. В той же час, ризики, зазначені в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , на даний час не зменшились та не перестали існувати.

Обвинувачений та його захисник просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановалено, що наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину доводиться доказами, зібраними у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому суд вважає доведеною наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України. На момент розгляду клопотання прокурор не довів наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає, що такий на момент розгляду клопотання перестав існувати.

Суд також враховує особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, його поведінку після вчинення злочину.

Продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належний розгляд справи у встановлені законодавством строки, оскільки судом встановлено, що заявлений ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України на момент розгляду клопотання не зменшився.

Захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід, оскільки заявлені ризики не підтверджені і є гіпотетичними, обвинувачений хворіє, а тому йому слід обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Однак, ризик переховування від суду на момент розгляду клопотання не зменшився, а тому суд не вважає, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти ризику, який на момент розгляду клопотання не зменшився.

Відповідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, визначив обвинуваченому заставу у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд доходить висновку, що зазначений розмір застави не слід змінювати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 198, 199 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30.04.2020.

Розмір застави ОСОБА_3 не змінювати.

ОСОБА_3 , інші особи, як заставодавці, мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання або роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 30.04.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення у справі.

Суддя ОСОБА_1