ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/304/20 Справа № 208/1794/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділу Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого є таким, що задоволенню не підлягає, оскільки матеріали цього клопотання не містять відомостей та відповідних їм письмових доказів, про те, що на час розгляду цього клопотання ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу як незаконну і необґрунтовану, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі, тобто слідчий суддя повинен був приступити до розгляду клопотання слідчого після його отримання, в даному випадку 16 січня 2020 року, однак слідчий суддя порушив вищезазначені вимоги закону, оскільки розглянув вказане клопотання лише 03 лютого 2020 року.
Посилається на те, що жодною нормою КПК України не передбачено прийняття процесуального рішення по суті клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, окрім як у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, до якого вищевказаний випадок не відноситься, однак, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, діючи всупереч положенням ст. 193 КПК України, фактично ухвалив судове рішення по суті клопотання без участі підозрюваного, якого не оголошено у міжнародний розшук.
Вказує на те, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що розслідуванням було встановлено і матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_8 , а тому вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, його батькові ОСОБА_9 , відбулося виключно на підставах та у спосіб, передбачений КПК України, отже, ОСОБА_8 є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, та факт його повідомлення про підозру є об`єктивним та не суперечить нормам КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно із вимогами ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Враховуючи вказані норми закону, слідчий суддя, отримавши клопотання про обрання запобіжного заходу, повинен у порядку ст. 186 КПК України вчасно призначити його до розгляду, однак у разі відсутності підозрюваного слідчий суддя не має права постановляти ухвалу по суті клопотання, тобто як задовольняти його, так і відмовляти в його задоволенні.
Частиною 1 статті 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно із ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду або, одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
В провадженні старшого слідчого слідчого відділу Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000194, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2015 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 , однак у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування з метою уникнення передбаченої законом відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, повідомлення про підозру ОСОБА_8 30 березня 2015 року було вручено його батьку ОСОБА_9 на підставах та у спосіб, передбачений КПК України.
Відповідно до постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 03 квітня 2015 року ОСОБА_8 оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України (а. п. 6).
16 січня 2020 року слідчий слідчого відділу Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Статтями 193, 401 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу проводиться за участю підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, а якщо ставиться питання про погіршення становища підозрюваного, участь останнього в судовому засіданні являється обов`язковою.
Отже, жодною нормою КПК України не передбачено прийняття процесуального рішення по суті клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, окрім як у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.
Однак, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, діючи всупереч положенням ст. 193 КПК України, фактично ухвалив судове рішення по суті клопотання без участі підозрюваного, якого не оголошено у міжнародний розшук.
В свою чергу відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання.
Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя ухвалив рішення, яке не ґрунтується на положеннях чинного КПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням клопотання слідчого до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення відповідно до вимог КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь в суді першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, матеріали за клопотанням слідчого Слідчого відділу Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області направити до суду першої інстанції для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ ________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4