Номер провадження: 11-сс/813/33/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 20.12.2019 року, якою було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України, у кримінальному провадженні № 0000230, внесеному до ЄРДР 18.12.2019 року,-

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 20.12.2019 року, було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України у кримінальному провадженні № 0000230, внесеному до ЄРДР 18.12.2019 року, та було запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 16.02.2020 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, звертає увагу на тяжкість інкримінованого злочину, а також вважає, що оскаржена ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінально процесуального законодавства.

У зв`язку з викладеним прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 20.12.2019 року і постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник і підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Прокурор у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам зазначеної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

18.12.2019 року у громадянина України ОСОБА_8 під час перебування у м. Стамбул Республіки Туреччини, виник злочинний умисел на контрабандне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.
Так, на виконання вказаного злочинного умислу ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Стамбул Республіки Туреччини, за невстановлених розслідуванням обставин придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який приклеїв до упаковки вологих серветок фірми «Miles&Smiles», помістивши їх у кишеню своєї сумки фірми «OUTVENTURE», чим ускладнив виявлення прихованого вкладення співробітниками органу доходів і зборів (митниці) та органів охорони державного кордону.
Надалі, 18.12.2019 року, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 авіарейсом № ТК 6885 сполученням «Стамбул Одеса» вилетів з Міжнародного аеропорту «Стамбул» та приблизно об 11 год. 20 хв. прибув до Міжнародного аеропорту «Одеса», перетнувши державний та митний кордони України у напрямку на в`їзд. При цьому, вищевказаний наркотичний засіб канабіс, був переміщений ним у кишені своєї сумки, тобто у прихованому місці, яке ОСОБА_8 вільно визначив перед вильотом.
ОСОБА_8 , прибувши до України з Республіки Туреччини та діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, перебуваючи на території Міжнародного аеропорту «Одеса» за адресою: м. Одеса, Центральний аеропорт, 2, к. 2, в зоні прикордонного контролю та митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, не заявив представникам будь-якого правоохоронного органу про наявність наркотичного засобу, а навпаки, обрав канал митного контролю «зелений коридор», чим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України, у той час як вільний обіг наркотичного засобу канабісу, в Україні заборонено.
Надалі, отримавши на стрічці для подачі багажу свою сумку, ОСОБА_8 переклав упаковку вологих серветок фірми «Miles&Smiles» з речовиною рослинного походження темно-коричневого кольору, із кишені сумки до лівої кишені одягненої на ньому спортивної кофти сірого кольору бренду «HANDSOME».
18.12.2019 року о 12 годині під час здійснення митного контролю ОСОБА_8 та проведення огляду його багажу, співробітниками Одеської митниці ДФС у лівій кишені одягненої на ньому спортивної кофти сірого кольору бренду «HANDSOME», виявлена та вилучена упаковка з вологими серветками фірми «Miles&Smiles» з одного боку якої приліплена пластична речовина рослинного походження темно-коричневого кольору, загальною вагою брутто 7,1 г.
Згідно тесту, проведеного експрес-аналізатором NARK-2, виявлена у ОСОБА_8 речовина містить в собі наркотичний засіб канабіс.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770, від 06.05.2000, канабіс відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено (Таблиця № 1 Список № 1).
Таким чином зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_8 незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу громадянина ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події, від 18.12.2019 року, переліком пасажирів літака авіарейсу №ТК 6885 сполученням «Стамбул-Одеса», серед яких ОСОБА_8 значиться як один із пасажирів, митною декларацією ОСОБА_8 , протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , поясненнями ОСОБА_8 ..

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя мав підстави дійти до висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказував на те, що існують ризики того, що ОСОБА_8 може переховуватися від досудового розслідування та суду, може вчинити інший злочин, вказував на тяжкість вчиненого злочину.

При цьому, у судовому засіданні апеляційного суду прокурором не було доведено, що за вказаний період часу підозрюваний перешкоджав досудовому розслідуванню чи переховувався від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що підозрюваний до суду з`явився за першим викликом.

Крім того, на думку апеляційного суду клопотання слідчого не містить належного обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи сторони обвинувачення про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Розглядаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Апеляційний суд констатує, що слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_8 , офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вмотивовано зазначив, що сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Таким чином, апеляційним судом встановлена відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Що стосується доводів прокурора відносно відсутності в оскарженій ухвалі номера кримінального провадження, апеляційний суд приймає їх до уваги, однак звертає увагу на те, що вказане не є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали і не свідчить про її невідповідність вимогам КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні і для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, буде достатнім застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 20.12.2019 року, якою було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України, у кримінальному провадженні № 0000230, внесеному до ЄРДР 18.12.2019 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4