Справа № 128/3272/17
УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання захисника про його зміну на домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2017 в ЄРДР за №0001067 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

УСТАНОВИВ:
З 08.12.2017 в провадженні Вінницького районного суду знаходяться вищевказані матеріали кримінального провадження.

В даному судовому засіданні суд поставив на міркування , відповідно до ч.2 ст. 331 КПК питання доцільності продовження обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки він стикає 02.01.2020, а до цієї дати у суду не має об`єктивної можливості у зв`язку з задоволення клопотання захисту про виклик свідків, призначити інше судове засідання .

Прокурор ОСОБА_3 , клопотав про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді від 3 до 7 років позбавлення волі, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вину у вчинені якого не визнає та який вчинив у період іспитового строку за вчинення умисного корисливого злочину. Судом задоволено клопотання захисту про виклик свідків, які проживають у тій же місцевості , що і обвинувачений, тому може на них впливати. Вважає, що без застосування до ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу обвинувачений не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та зможе переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідків ,які ще не допитані в судовому засіданні , а також вчинити новий злочин . Оскільки ОСОБА_6 на час затримання не працював, не одружений , отже він не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просив суд його клопотання задовільнити та відмовити у клопотанні захисника.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора , оскільки вважає , що ризики зазначені прокурором наразі відпали. В свою чергу, заявив письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК та визначення розміру застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Подане клопотання захистом обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 на час затримання був працевлаштований (не офіційно), який характеризується за місцем проживання посередньо, компрометуючих матеріалів на ОСОБА_7 прокурор на даній стадії не володіє.

Вважає, що прокурором, не підтверджено можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого, оскільки справа вже тривалий час слухається, таким чином відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_8 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді гримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення 6ХІІЛ від 10 лютою 2011 року у справі "Харченко проти України" 'Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом З частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той. який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вказує, що , враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, те, що обвинувачений ОСОБА_5 більше 2 років перебуває під вартою без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу, вважає, з посилкою практику ЕСПЛ , Рішення Конституційного Суду України, Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, КПК України, що у суду є усі підстави задовольнити його клопотання та відмовити у клопотанні прокурора.

Також в судовому засіданні захисник ОСОБА_4 суду в обґрунтування заявленого клопотання доповнив, що наразі ОСОБА_5 відчуває погіршення стану свого здоров`я через тривале перебування під вартою, що йому стало відомо зі слів обвинуваченого, але письмових доказів на це у нього наразі відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та просив суд відмовив у задоволені клопотання прокурора. Суду доповнив, що дійсно стан здоров`я у нього погіршився , у зв`язку з чим він неодноразово звертався до медсанчасті установи із та скаргами на головну біль, від фельдшера отримував балетки, але вважає його таке лікуванні недостатнім та неналежним. Письмово підтвердити таку інформації він на разі не має можливості.

Вислухавши клопотання прокурора, захисника , міркування щодо них учасників кримінального процесу, суд вважає що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а клопотання захисника- необґрунтованим та таким , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до положень , викладених в ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання доцільність продовження застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання прокурора умотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків (п. 1 ч. 3 ст. 177 КПК України), та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Клопотання захисника ОСОБА_4 умотивовано тим, що вищезазначені прокурором ризики не підтверджені в судовому засіданні доказами, а є лише припущенням прокурора; обвинувачений більше двох років перебуває під вартою, в умовах ізоляції від суспільства хворіє ; на волі має постійне місце мешкання за яким , задовільно характеризує ; не має наміру вчиняти інші злочини, переховувався від суду та незаконно впливати на свідків.

Оглянувши обвинувальний акт, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального злочину; не працює, офіційно не перебуває у шлюбі, хоча і має постійне місце проживання, але обвинувачується у вчиненні в період випробувального строку -іншого тяжкого кримінального правопорушення - розбою, санкція статті за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню ще не закінчений , проводитися у повному обсязі оскільки обвинувачений не визнає своєї вини ; судом в даному судовому засіданні задоволено клопотання захисту про виклик свідків, які раніше не були допитані у суді, тому суд, вважає що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків заявлених захистом.

Таким чином, суд вважає, що наразі існують та не відпали ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить, на думку суду, вищевказаним ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, - не встановлено.

Мотиви захисника ОСОБА_4 приведені ним у поданому клопотанні є непереконливими для суду та такими, які не спростовують вказані прокурором наявні ризики належними та допустимими доказами.

Також , ані захисником , ані обвинуваченим не надано суду також письмових доказів, що наразі стан здоров`я ОСОБА_5 погіршився , що є перешкодою для подальшого перебування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства.

Виходячи з вищевикладеного, суд не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає за доцільне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме по 17.02.2020, включно.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу- відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» , а саме по 17.02.2020 включно.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1»,- для відома.

Об`явити перерву в даному судовому засіданні на 14.01.2020 о 10.00 годин у зв`язку із задоволення клопотання захисту про виклик свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів: обвинуваченим- з дня отримання копії цієї ухвали, а іншими учасниками - з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1