Справа № 681/590/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2020 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000130, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, особи з інвалідністю III групи загального захворювання, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

встановив:

24 квітня 2020 року ОСОБА_4 в період часу з 00.00 по 04.00 години на річці Хомора, яка проходить в районі вул. Карповщинська в м. Полонне Хмельницької області, за допомогою трьох риболовних сіток, не маючи спеціального дозволу та в нерестовий період, в порушення вимог п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», здійснив незаконний вилов риби, а саме: породи карась сріблястий в кількості 45 рибин розміром шкоди 17 грн. за один екземпляр на загальну суму 765 грн.; породи судак звичайний в кількості 1 штука розміром шкоди 510 грн.; та породи плітка 1 штука розміром шкоди 85 грн., чим завдав істотну шкоду водним живим ресурсам, загальний грошовий розмір якої відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України» становить 1360 грн.

Зазначеними діями обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України незаконне зайняття рибним добувним промислом.

30 квітня 2020 року між прокурором Полонського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою вину у інкримінованому для нього злочині.

Сторони угоди погодились, що для ОСОБА_4 за ч.1 ст.249 України слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Під час судового провадження прокурор, обвинувачений та захисник ОСОБА_5 підтримали умови угоди про визнання винуватості і просили суд затвердити її.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню із наступних мотивів.

За кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.4 ст.469 КПК України допускається укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам визначеним ст.472 КПК України.

Під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, які зазначені у частині 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні не встановлено умов, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, за наявності яких угода не підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд приходить висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, якими є будівельна тачка, рибацькі сітки в кількості 3 штук, вище перелічена риба та човен із веслом, суд виходить із такого.

Із формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 не вбачається, що він при незаконному вилові риби використовував човен та в матеріалах справи відсутні будь-які докази про належність човна обвинуваченому на праві особистої власності.

Будівельна тачка, в якій знаходились риболовні сітки, на думку суду, не може в даному конкретному випадку, в розумінні положень статті 98 КПК України, визнаватись знаряддям злочину, оскільки вона не є безпосереднім предметом за допомогою якого здійснювався незаконний вилов риби.

Відтак, човен із веслом та будівельна тачка не можуть бути на підставі ч.9 ст.100 КПК України конфісковані.

Оскільки вилучена риба є непридатною, тому вона підлягає знищенню.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України також підлягає скасуванню арешт майна накладений згідно ухвали слідчого судді Полонського районного суду ОСОБА_6 від 27 квітня 2020 року.

Керуючись наведеним, ст.ст.100, 174, 374, 468, 469, 473-476 КПК України суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити для нього покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази: риба породи карась сріблястий в кількості 45 рибин, породи судак звичайний в кількості 1 рибина, породи плітка 1 рибина, риболовні сітки в кількості 3 штук знищити; човен з веслом та будівельну тачку повернути ОСОБА_4 .

Арешт майна згідно ухвали слідчого судді Полонського районного суду ОСОБА_6 від 27 квітня 2020 року (справа № 681/547/20) скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий