Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/455/17
Номер провадження 1-кп/948/9/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000195 від 27.03.2017 р. стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні непрацездатних батьків (зі слів), працює водієм ВТЛ «Логістік» (зі слів), не депутата, військовозобов`язаного (зі слів), раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

в с т а н о в и в :

24 березня 2017 року у вечірній час, ОСОБА_8 на належному йому автомобілі марки ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 , синього кольору на отримане по телефону прохання особи, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження за № 0000260 від 21 квітня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України, приїхав до кладовища в с.Володимирівка Карлівського району Полтавської області, розташованого за межами території СТОВ «Світоч». Прибувши на місце, ОСОБА_8 зустрівся з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, біля якої на землі стояло 8 пластикових каністр ємністю по 20 л кожна, заповнених дизельним пальним. Від особи, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_8 дізнався, що дане пальне нею було таємно викрадено з трактора CASE IH Maxxum 125 у СТОВ «Світоч».

Після цього, усвідомлюючи вказані обставини, ОСОБА_8 вступив з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, в усну згоду про збут майна, одержаного злочинним шляхом. З цією метою, діючи з прямим умислом, ОСОБА_8 отримав від особи, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, 165 л дизельного пального вартістю 3308,25 грн, яке належить СТОВ «Світоч» та яке знаходилося у 8 пластикових каністрах ємністю по 20 л кожна, які вони спільно завантажили до належного йому автомобіля марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору. У подальшому дизельне паливо ОСОБА_8 та особа, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження, на належному ОСОБА_8 автомобілі відвезли до с.Володимирівка Карлівського району Полтавської області та збули його за грошові кошти місцевому мешканцю ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинне походження майна.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад злочину, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ст. 198 КК України заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України та показав, що йому подзвонив ОСОБА_10 та попросив щоб він приїхав на машині та став біля кладовища за територією СТОВ «Світоч», на що він погодився. Наступного дня він приїхав власним автомобілем до вказаного підприємства, де було свято і вони також як працівники були запрошені та ОСОБА_11 сказав що треба відвезти каністри, вони домовилися про зустріч на кладовищі. Він приїхав на зумовлене місце, куди невдовзі прийшов ОСОБА_11 з каністрами, які були заповнені соляркою та пояснив, що це пальне з комбайна, на якому він працював. Вони разом відвезли каністри у сусіднє село Волимирівку та продали незнайомим людям.

Також повідомив, що на час крадіжки пального він та ОСОБА_11 працювали в СТОВ «Світоч», останній на тракторі та комбайні, які заправлялися таким пальним, яке було викрадене. Він в ангар не проникав, звідки ОСОБА_11 носив пальне, не бачив, останній сам грузив в автомобіль пальне, але він усвідомлював що здійснюється крадіжка чужого майна.

В скоєному щиро розкаюється, завдані збитки відшкодував.

Крім визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, його винуватість підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, відомості до ЄРДР внесено 27.03.2017 за № 180000195, з правовою кваліфікацією за ст.185 ч.3 КК України, за повідомленням СКП ОСОБА_12 про те, що 27.03.2017 року йому стало відомо, що в с.Володимирівка у господарстві СТОВ «Світоч» невідомі особи із сараю скоїли крадіжку дизельного палива в кількості 200 л.(а.с.216 т.1).

Рапортом від 21.04.2017 р. слідчий СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 повідомила про те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000195 від 27.03.2017 р. було встановлено, що 24.03.2017 р. близько 15 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працюючий водієм СТОВ «Вітчизна» за попередньою змовою із знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скоїли крадіжку дизельного пального з трактору CASE IH Maxxum 125 загальною кількістю 165 л., що знаходиться в приміщенні ангару СТОВ «Світоч» розташованого в с. Володимирівка Карлівського району Полтавської області ( а.с. 224 т.1).

Матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_10 виділено в окреме провадження за № 0000260 від 21 квітня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України (а.с.220-225 т.1).

Як убачається із заяви генерального директора СТОВ «Світоч» ОСОБА_14 від 27.03.2017 р., він просить притягнути до відповідальності невстановлених осіб, які в період часу з 24.03.2017 по26.03.2017 р. шляхом проникнення на територію ангару, що належить СТОВ «Світоч» за адресою: с. Володимирівка Карлівського району Полтавської області, скоїли крадіжку дизельного палива в кількості 165 л., вартість якого 3308,25 грн. з трактора CASE IH Maxxum 125, який належить СТОВ «Світоч» (а.с. 227 т.1).

Згідно з довідкою, виданою СТОВ «Світоч» 27.03.2017 року на балансі господарства згідно балансової книги обліковуються трактор CASE IH Maxxum (а.с.228 т.1).

В результаті інвентаризації була виявлена нестача дизельного палива в кількості 165 літрів на суму 3308,25 грн (а.с.229,230 т.1).

Під час огляду приміщення ангару СТОВ «Світоч», проведеного в присутності понятих, виявлено місце, де було зроблено підкоп до ангару СТОВ «Світоч», який оглянуто також з внутрішньої сторони приміщення, що стверджується протоколом огляду від 27.03.2017 р. з фототаблицями (а.с.239-244 т.1).

За довідкою, виданою СТОВ «Світоч» 27.03.2017 року (а.с.231 т.1) територія ангару, що належить СТОВ «Світоч» в с.Володимирівка Карлівського району Полтавської області перебуває під охороною.

Представник потерпілого ОСОБА_5 повідомив суду, що в той день святкували день народження директора підприємства та на другий день один тракторист сказав, що з його трактора, який був в ангарі, злита солярка, ангар був закритий, про що відразу повідомили поліцію. При огляді території поліцією був виявлений підкоп до ангару, що виходив до кладовища.

Свідок ОСОБА_15 показав, що того дня він отримав завдання на виконання польових робіт та виїхав на роботу, але оскільки пішов дощ, він повернувся та поставив трактор в ангар, який замикається та охороняється, в баку було близько 200 л пального. Вранці він виявив відсутність пального та повідомив про це керівництво.

Свідок ОСОБА_16 показав, що працює комірником в СТОВ «Світоч» та того дня на підприємстві святкували 8 березня, а на другий день було виявлено крадіжку дизельного палива з трактора, який знаходився в ангарі, шляхом підкопу до приміщення.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 24.03.2017 року трактори заправили та вони виїхали в поле, трактор був заправлений на 240 л. Через непогоду транспорт повернувся до бригади та були замкнуті в ангарі, вранці в одному з тракторів виявили недостачу близько 150-160л. та підкоп під стіною, до воріт ангару ніхто не підходив.

Згідно з висновком експерта від 13.04.2017 р. №1054, при дослідженні шести відрізків липкої прозорої стрічки з відкопійованими на них слідами, які виявлено та вилучено по факту крадіжки з приміщення ангару СТОВ «Світоч» в с. Володимирівка, слід папілярного узору пальця руки розмірами по вісях 32*14мм залишений середнім пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Слід папілярного узору пальця руки розмірами по вісях 15*44мм залишений безіменним пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2-20 т.2).

29.03.2017 р. в присутності понятих проведено огляд та вилучення речових доказів - полімерних каністр ємністю 20 л, які на момент огляду знаходилися в господарстві ОСОБА_18 за адресою АДРЕСА_2 та які видав останній, при цьому пояснивши, що дизельне паливо в середині березня 2017 року йому передав ОСОБА_9 , що стверджується протоколом огляду місця події від 29.03.2017 року, заявою ОСОБА_18 та постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 29.03.2017 року (а.с.21а-23, 33 т.2).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що одного вечора йому зателефонували та запропонували дизельне пальне за ціною, нижче ринкової, він погодився та наступного дня зустрівся з невідомим йому чоловіком, це був не обвинувачений, віддав гроші та забрав пальне 100 л в 5-ти каністрах у ОСОБА_9 , його дядька, який і телефонував йому та повідомив, що пропонують придбати дизельне пальне. Частину пального він використав, частину вилучили працівники поліції.

Як убачається з протоколу огляду від 29.03.2017 р., в присутності понятих проведено огляд речового доказу - автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який на час огляду знаходився біля приміщення Карлівського ВП ГУ НП в Полтавської області (а.с.25-26, 29 т.2).

Відповідно до заяви ОСОБА_9 , він добровільно видав працівникам поліції три пластикових каністри, ємкістю 20 л. кожна, одна з яких наповнена дизельним паливом, які він придбав в кінці лютого 2017 року в осіб на ім`я ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.30 т.2).

30.03.2017 р., в присутності понятих проведено огляд речових доказів - трьох пластикових каністр ємкістю 20 л. кожна, одна з яких заповнена дизельним паливом, які для огляду добровільно видав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 , що стверджується протоколом огляду від 30.03.2017 року та постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від (а.с.31-33 т.2).

Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що років два тому, весною, йому зателефонував незнайомий чоловік та запропонував придбати солярку в кількості 200 л дешевше, ніж на заправці, на що він погодився. Після чого до нього приїхало двоє чоловіків на старих « ОСОБА_21 », один з яких обвинувачений ОСОБА_8 , і привезли солярку близько 200 л, він заплатив та перелив солярку в свої каністри, звідки солярка не питав. Ті самі особи продали його племіннику ОСОБА_22 солярку через тиждень, оскільки йому не треба було і він запропонував племіннику. В нього вилучили 3 каністри по 60 літрів солярки, каністри були різні, пластикові.

Належний обвинуваченому автомобіль ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 , на якому за його показами було перевезено викрадене пальне, був оглянути та визнаний речовим доказом, вилучення не проводилось (а.с.24-29 т.23).

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи помякшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності абопокарання.

Стаття 92 КПК України передбачає обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.

Представник потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що потерпіла сторона погоджується зі зміною обвинувачення та правовою кваліфікацією діяння обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.198 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він проживає в АДРЕСА_1 разом з сім`єю, одружений, має на утриманні двох синів ОСОБА_23 , 1997 р.н. та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , компрометуючих матеріалів на нього немає, що підтверджується довідкою характеристикою від 31.03.2017 р. №141 Зеленківської сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с.44-45 т.2), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра при Чутівській ЦРЛ не перебуває (а.с.46 т.2), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 47 т.2).

З наданої обвинуваченим квитанції № 2138 від 25.11.2019 року (а.с.97 т.2) убачається, що ОСОБА_8 сплатив кошти в сумі 3108,30 грн. на користь СТОВ «Світоч» та представник потерпілого ОСОБА_6 повідомив про надходження зазначеної суми коштів на рахунок товариства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують його покарання не вбачається.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 198 КК України у мінімальному розмірі.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбаченого пп. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

В той час, обвинувачений та його захисник подали клопотання про застосування до ОСОБА_8 . Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, оскільки на час вчинення злочину він мав неповнолітню дитину, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, яка підтримана прокурором.

Представник потерпілої сторони також не заперечував проти застосування акту амністії стосовно обвинуваченого.

Так, за змістом п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України; особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності Законом не позбавлені батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 убачається, що ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого батьківських прав не позбавлений, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.159,160 т.2).

Обмеження щодо застосування амністії до обвинуваченого для звільнення його від відбування покарання, визначенні ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» відсутні.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що ОСОБА_8 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі п.в ст.1 вищезазначеного Закону.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що автомобіль ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_8 (а.с.27-29 т.1) слід залишити останньому за приналежністю, 8 пластикових каністр ємністю по 20 л кожна, одна з яких заповнена дизельним пальним, які передано на зберігання СТОВ «Світоч» (а.с.33 т.2) слід залишити СТОВ «Світоч» як власнику.

Цивільний позов не заявлено.

Суд не вирішує питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, оскільки даних про такі витрати стороною обвинувачення не надано.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_8 відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за ст. 198 КК України на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ; 8 пластикових каністр ємністю по 20 л кожна, одна з яких заповнена дизельним пальним, які передано на зберігання СТОВ «Світоч» - залишити СТОВ «Світоч».

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1