Справа № 364/1262/17
Провадження № 1-в/364/2/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження (засуджений та представник органу пробації) не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Володарського районного суду Київської області від 07.12.2017 р. за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 17.01.2020 р. надійшло зазначене подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, в якому порушується питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 .

Зазначене подання обґрунтоване тим, що на виконання до названого органу виконання покарань надійшла копія згаданого вироку Володарського районного суду Київської області від 07.12.2017 р. та розпорядження про виконання цього вироку, за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені злочину, передбаченого частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн.;в установлений статтею 26 Кримінально-виконавчого кодексу України строк штраф сплачений не був; ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2018 р. засудженому було розстрочено сплату штрафу на п`ять місяців, який мав бути сплачений рівномірними платежами по 170 грн., проте за станом на 26.12.2018 р. засуджений квитанції про сплату штрафу не надав; у задоволенні подання органу пробації про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт названим судом було відмовлено. Тому за станом на тепер, враховуючи, що строк давності виконання зазначеного обвинувального вироку закінчився, органом пробації на підставі пункту 1 частини першої статті 80 КК України порушено питання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з тим, що з дня набрання чинності вироком його не було виконано в строк два роки.

У судовому засіданні, призначеному на 27.01.2020 р. та відкладеному на 06.02.2020 р. через неявку засудженого та представника суб`єкта подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, прокурор вказав на те, що дане подання не підлягає задоволенню, оскільки з наявних матеріалів справи неможливо встановити всіх необхідних для його задоволення підстав, зокрема, відсутності обставин ухилення засудженого від виконання покарання.

Представник названого органу виконання покарання до суду повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду ініційованого ними подання належно повідомлені, що підтверджено відстеженням направлення і вручення рекомендованої кореспонденції (а.п. 25, 27, 31, 32).

Засуджений ОСОБА_4 також повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся на зазначеною в поданні адресою місця його фактичного проживання, судові повістки вручені не були, що підтверджено відстеженням направлення рекомендованої кореспонденції (а.п. 25, 26, 31, 33); через неявку представника органу виконання покарання та ненадання суду матеріалів особової справи засудженого встановити його місце перебування та повідомлення про судовий розгляд даного подання не вбачається можливим.

З огляду на наведене вище суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду даного подання органу виконання покарання, виходить з такого.

Суд розглядає дане подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області щодо звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності як таке, що подано в порядку пункту 14 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК України) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (аналогічна позиція викладена, зокрема, в ухвалі Київського апеляційного суду від 10.09.2019 р. у справі № 761/29206/19).
Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини другої статті 539 КПК України такі питання, передбачені пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України, вирішуються за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, яке подається або до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок.
Зважаючи на це та беручи до уваги, що згаданий вище вирок відносно ОСОБА_4 ухвалено Володарським районним судом Київської області, суд вважає це подання підсудним Володарському районному суду Київської області.
За частинами третьою, п`ятою, шостою статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор; про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Зважаючи на наведене, неявка представника органу виконання покарання не є перешкодою для розгляду подання; відомості про будь-яке інше місце перебування засудженого в матеріалах подання відсутні.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши зазначене подання органу пробації, додані до нього матеріали, суд, вирішуючи порушене у поданні питання, виходить з такого.

Під час розгляду зазначеного подання органу пробації судом встановлено, що вироком Володарського районного суду Київської області від 07.12.2017 р. у справі № 364/1262/17 (провадження № 1-кп/364/111/17) було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 16.11.2017 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Цей вирок набрав законної сили 09.01.2018 р., направлено розпорядження про його виконання (а.п. 3, 4-5).

Зазначений вирок надійшов на виконання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 31.01.2018 р. (а.п. 3).

Вирок виконаний не був, прокурором питання про його скасування не ініціювалося, що підтверджено матеріалами подання (а.п. 6, 7).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2018 р. задоволено клопотання органу виконання покарання та розстрочено засудженому ОСОБА_4 сплату штрафу на п`ять місяців, який мав сплачувати штраф рівномірними платежами по 170 грн. (а.п. 11).

Надалі ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2019 р. відмовлено в задоволенні подання органу виконання покарання про заміну несплаченої суми щтрафу засудженому ОСОБА_4 на покарання у виді громадських робіт з посиланням на спеціальне законодавче регулювання наслідків невиконання вироків суду, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні (а.п. 14-15).

15.01.2020 р. до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло повідомлення з Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про те, що 21.09.2019 р. за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні за частиною першою статті 389 КК України (ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі) стосовно ОСОБА_4 слідчим відділом прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Відповідно до норм статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу; у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду; про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

За положеннями статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема, у два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання; у цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання; у цьому разі строки давності подвоюються.

Зважаючи на усе наведене та вирішуючи подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, суд виходить з того, що з дня набрання чинності обвинувальним вироком щодо нього (виирок від 07.12.2017 р., набрав законної сили 09.01.2018 р.) за станом на тепер минуло два роки. Проте цей вирок був ухвалений судом за наслідками укладеної угоди про визнання винуватості, обов`язки за цією угодою і, відповідно, призначене судом покарання у виді штрафу у визначеному сторонами угоди розмірі (50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.) засуджений ОСОБА_4 не виконав, у тому числі й після розстрочення йому цього штрафу на рівномірні платежі по 170 грн. на місяць, підтверджень сплати ним хоча б одного платежу матеріали подання не містять.

З огляду на наведені обставини та відсутність у матеріалах подання жодних даних щодо причин невиконання засудженим ОСОБА_4 призначеного вироком суду покарання у виді штрафу на підставі укладеної ним угоди про визнання винуватості, тому судом не може бути встановлено факт відсутності ухилення його від відбування покарання.

Суд також бере до уваги засади забезпечення невідворотності покарання за протиправні діїта визначені статтею 2 КПК України завдання кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ураховуючи усе наведене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 , добровільно укладаючи угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зобов`язався виконати її умови, сплативши призначений вироком суду штраф у розмірі, визначеному в згаданій угоді, але не виконав таких зобов`язань навіть після розстрочення сплати штрафу, при цьому у розпорядженні суду (в матеріалах подання органу пробації) відсутні докази того, що засуджений ОСОБА_4 у період виконання обвинувального вироку відносно нього не ухилявся від відбування призначеного покарання.
Керуючись статтею 80 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Копію цієї ухвали суду негайно після проголошення вручити прокурору та надіслати засудженому ОСОБА_4 та до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1