Справа № 1-кп/593/41/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" січня 2020 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника /адвоката/ ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвоката потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 13.07.2019 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урмань Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку, інвалідів не має, з середньою-спеціальною освітою, безробітного, раніше не судимого, депутатом будь-якої ради не являється,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13 липня 2019 року водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пунктів: 2.3 (а), 31.1, 31.4, 31.4.1 (а) (Гальмові системи), 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а розпочав рух на ньому з наступними технічними несправностями - від`єднання трубопроводу гідроприводу гальмового механізму заднього лівого колеса, а саме робочого гальмового циліндра, гальмових колодок та механізму регулювання і кріплення гальмових колодок, що не відповідає вимогам п. 31.4.1 (а) (Гальмові системи) Правил дорожнього руху України, а також встановлення на одну вісь транспортного засобу шин різних розмірів, різних моделей з різними малюнками протектора, що не відповідає вимогам п. 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, які він мав можливість виявити до початку руху автомобіля при його щоденному огляді, так і безпосередньо під час керування транспортним засобом.

13 липня 2019 року біля 03 год. 40 хв., водій ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, керував технічно несправним автомобілем «NISSAN-SUNNY 1.6» р.н. НОМЕР_1 та рухався на ньому, з п`ятьма пасажирами, автомобільною дорогою сполученням «Бережани-Розгадів», у напрямку від м. Бережани, Тернопільської області до м. Поморяни, Золочівського району, Львівської області.

Під час руху вказаною автодорогою, наближаючись до с. Урмань, Бережанського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_4 , під впливом вжитих алкогольних напоїв, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як наслідок, рухаючись у вказаному напрямку, на заокругленій вправо ділянці автодороги по ходу руху керованого автомобіля, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», і виконання його вимог), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, в результаті чого допустив зміну напрямку руху автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» ліворуч та його подальший виїзд на зустрічну смугу руху, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Після виїзду автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» на зустрічну смугу руху відбувся його незначний боковий занос, із розвертанням автомобіля навколо центру ваги в напрямку руху годинникової стрілки, в процесі цього заносу автомобіль продовжив зміщатися вліво та виїхав на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - ліве узбіччя, надалі за його межі в лівий кювет, внаслідок контакту коліс лівого борту автомобіля із виступаючими частинами ґрунтового покриття кювету відбулося перекидання автомобіля з подальшим обертанням його навколо повздовжньої осі, і його в`їзд у став, який розташований за лівим кюветом автодороги.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» р.н. НОМЕР_1 , а саме:

-ОСОБА_10 , яка на час ДТП займала заднє ліве місце пасажира автомобіля отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми з просторими крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, крововиливами у речовину довгастого мозку, від яких настала її смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 год. 00 хв., в КНП «Бережанська ЦРЛ», куди вона була доставлена з місця пригоди;

- ОСОБА_6 , який на час ДТП займав переднє місце пасажира автомобіля отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з пошкодженням внутрішніх органів - «надривів» (неповних розривів) лівої долі печінки та розриву лівого купола діафрагми, через який відбулась дислокація (переміщення) шлунка в ліву плевральну порожнини та забиття лівої легені, вказана травма живота супроводжувалась незначною («до 100 мл крові») внутрішньочеревною кровотечею, численних саден волосистої частини голови, обличчя і обох верхніх кінцівок, підшкірної гематоми тазової ділянки зліва, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння - п. п. 2.1.2, 2.1.3 (л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995);

- ОСОБА_7 , який на час ДТП займав заднє праве місце пасажира автомобіля отримав тілесні ушкодження у вигляді: переломів тіла та правої дуги 2-го хребця, переломів обох дуг 3-го і 4-го хребців та відриву остистого відростку 4-го хребця, переломів обоз дуг 5-го і лівої дуги 6-го хребців, вивиху 3-го і 4-го хребців, без порушення функції спинного мозку, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння - п. п. 2.1.2, 2.1.3 (е) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч.І, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (а, б, д), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 31.1, 31.4, 31.4.1 (а) (Гальмові системи), 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерть потерпілої ОСОБА_10 , заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 , а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю, пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок трагічного збігу обставин та просив суворо його не карати.
Цивільні позови, заявлені до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі: Тернопільської університетської лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 2168 грн.; Бережанської центральної районної лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 681 грн. та Військово-медичного клінічного центру Західного регіону Міністерства оборони України про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 21441, 46 грн. визнав у повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ПАТ СГ`Тас» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в порядку ст.128 КПК України на загальну суму 469969 грн., визнав, однак суду пояснив, що таку суму сплатити не може через відсутність коштів.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили суд ОСОБА_4 суворо не карати, жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають і у майбутньому мати не будуть.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 просили суд застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі на максимальний термін, а також цивільний позов заявлений до обвинуваченого та ПАТ СГ`Тас» задовольнити у повному обсязі.

Хоча ОСОБА_4 визнано вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, також його вина в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів у справі, які були досліджені судом, а саме:

- рапортом повідомленням по телефону від диспетчера про вчинене ДТП від 13.07.2019 року, що підтверджує факт виявлення кримінального правопорушення, та дотримання встановленого КПК України порядку щодо внесення відомостей до ЄРДР;

- протокол огляду місця події від 13.07.2019 р. з додатками (схемою та фото-таблицею) в яких зафіксовано кінцеве розташування пошкодженого автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» р.н. НОМЕР_1 , поза межами проїзної частини дороги, сліди юзу цього автомобіля та осипи уламків і особистих речей пасажирів автомобіля, відносно елементів дороги;

-протокол додаткового огляду місця ДТП від 08.08.2019 р. з додатками (схемою та фото-таблицею) в яких зафіксовано параметри автодороги де трапилася ДТП, зокрема параметри« заокруглення та ухили дорожнього покриття перед місцем ДТП;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.07.2019 року;

-показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що 13.07.2019 р. біля 03 год. 40 хв., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «NISSAN-SUNNY 1.6» р.н. НОМЕР_1 , з п`ятьма пасажирами, під час руху на заокругленій ділянці автодороги сполученням «Бережани-Розгадів», при наближенні до с. Урмань, Бережанського району, не обрав безпечної швидкості руху, застосував неправильні прийоми керування автомобілем, внаслідок чого допустив його виїзд спочатку на зустрічну смугу руху, а далі за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, кювет, його перекидання та в`їзд у став;

-висновок судово-медичної експертизи №1043 від 12.08.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_4 , на час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня (у його крові враховуючи перерахунок виявлено етиловий спирт в концентрації 2,1 %о (проміллє));

-висновок судово-медичної експертизи №717 від 15.08.2019 р., щодо тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП потерпілим ОСОБА_6 ;

-висновок судово-медичної експертизи №732 від 23.08.2019 р., щодо тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП потерпілим ОСОБА_7 ;

-висновок судово-медичної експертизи №573 від 13.08.2019 р., щодо тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП та причини смерті потерпілої ОСОБА_10 ;

-висновок експерта №755 від 30.07.2019 року встановлення патоморфологічних змін внутрішніх органів ОСОБА_10 ;

-висновок інженерно-транспортної (судово-автотехнічної) експертизи №4.6-400/19 від 19.08.2019 р., щодо технічного стану автомобіля «NISSAN- SUNNY 1.6» р.н. НОМЕР_1 на час ДТП;

-висновок інженерно-транспортної (судової транспортно-трасологічної) експертизи №4.6-401/19 від 20.08.2019 р., щодо механізму переміщення автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» р.в. НОМЕР_1 на час ДТП;

-висновок інженерно-транспортної (судово-автотехнічної) експертизи за обставинами ДТП №4.6-435/19 від 27.08.2019 р., відповідно до якого причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «NISSAN-SUNNY 1.6» р.н. НОМЕР_1 вимогам п. 12.1 ПДР України, водночас, невідповідність вимогам п. п. 31.4, 31.4.1(a) (Гальмові системи), 31.4.5(г) (Колеса і шини) ПДР України, згідно яких забороняється експлуатація транспортного засобу, могла вплинути на курсову стійкість автомобіля і сприяти втраті водієм керованості транспортного засобу.

Враховуючи досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення обвинуваченим ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 , а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Сукупність наведених і досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підстави прийти до однозначного висновку про те, що дії ОСОБА_4 перебувають в прямому причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілих, і яких можна було б уникнути в разі дотримання ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, що підтверджує вину обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою та є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною винну ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 , а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує роз`яснення, викладені у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідно до якого при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , після смерті батька з 2012 року мати виховує його сама, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують ОСОБА_4 , суд відносить молодий вік обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння..
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, враховуючи також наслідки, що настали після вчинення злочину, характер та мотиви допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, позицію потерпілих, приходить до переконання, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зарахувавши в строк відбуття покарання строк затримання та тримання під вартою ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 128, 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.
Статтею 127 КПК України встановлюється, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Розглядаючи цивільні позови, заявлені до ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі: Тернопільської університетської лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 2168 грн.; Бережанської центральної районної лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 681 грн. та Військово-медичного клінічного центру Західного регіону Міністерства оборони України про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 21441, 46 грн. суд враховуючи повне визнання даних позовів обвинуваченим ОСОБА_4 та відсутності заперечень, приходить до висновку про їх задоволення.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група» Тас» /далі ПАТ СГ «Тас»/ про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а саме: із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» моральну шкоду в розмірі 50076 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 50076 грн.; із ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі в сумі 349924 грн. та матеріальну шкоду в розмірі сумі 19893 гри., суд приходить до наступного висновку.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні та його представник адвокат ОСОБА_11 просять позов задовольнити у повному обсязі. Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав, однак послався на відсутність грошових коштів, інший відповідач ПАТ СГ «Тас» в судове засідання не з`явився хоча про місце та дата слухання справи був належним чином повідомлений, однак надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ СГ «Тас» у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю.

У відповідності до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Потерпілим у кримінальному провадженні визнано батька ОСОБА_10 - ОСОБА_8 .

Згідно ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченим законом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Моральна шкода спричинена потерпілому полягає в самому факті смерті доньки, яку він дуже любив, яку виховував все життя, вкладав у її розвиток сили та засоби, надіявся на подальшу опору з її сторони в житті. Донька допомагала йому в усіх труднощах та в повсякденному житті, оскільки була повноправним членом сім`ї. ОСОБА_8 тепер відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість від смерті доньки ОСОБА_12 , яка загинула внаслідок вчинення злочину відповідачем. В ОСОБА_8 часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння смерті доньці страждає не лише він, але і його близькі та знайомі люди. Непокоять позивача постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її' цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суду подано належні та допустимі докази у підтвердження та обґрунтування розміру матеріальної та моральної шкоди викладеної у цивільному позові.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 та ПАТ СГ «Тас» матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 469969 грн. підлягає до задоволення частково.
Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази у справі вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 122-124 КПК України, в користь Державного бюджету України судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму - 6908,44 гривень.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2019 року ЄУН-607/16752/19 на автомобіль Nissan Sunny, н.з. НОМЕР_1 , 1991 р.в.
Речові докази у кримінальному провадженні повернути їх законним володільцям.

Внесену заставу після вступу вироку в законну силу повернути заставодавцю

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3/три/ роки.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з моменту затримання 13.07.2019 р. до 02.08.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Покладені на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися і з місця постійного проживання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну; - до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь державного бюджету для перерахування військо-медичному клінічному центру західного регіону Міністерства оборони України, кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 21441 /двадцять одна тисяча чотириста сорок одна/ грн. 46 коп. /, МФО 820172, р/р №0712 в ДКСУ/
Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі: Тернопільської обласної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь обласного бюджету для перерахування Тернопільській обласній раді, кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2168 /дві тисячі сто шістдесять вісім/ грн. /, МФО 899998, ГУК у Тернопільській області 24060300, р/р №001 в ГУДКСУ в Тернопільській області, м.Тернопіль/.
Цивільний позов прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі: Бережанської районної ради Тернопільської області до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь місцевого бюджету для перерахування комунальному не комерційному підприємству «Бережанська центральна районна лікарня» Бережанської районної ради Тернопільської області, кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 681 /шістсот вісімдесять одна/ грн. 66 коп. /, МФО838012, р/р №1517 в ГУДКСУ у Тернопільській області/.
Цивільний позов ОСОБА_8 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 300000 /триста тисяч/ грн. та матеріальну шкоду в сумі 19893 /дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто три/ грн.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в сумі 50076 /п`ятдесять тисяч сімдесять шість/ грн., та відшкодування витрат на поховання та на спорудження нагробного пам`ятника в сумі 50076 /п`ятдесять тисяч сімдесять шість/ грн.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України судові витрати за проведення наступних судових експертиз: авто-технічної експертизи №4.6-400/19 на суму 1884 /одна тисяча вісімсот вісімдесять чотири/ грн.,12 коп.; транспортно-трасологічної експертизи №4.6-401/19 на суму 3140 /три тисячі сто сорок/ грн. 20 коп.; авто-технічної експертизи №4.6-435/19 на суму 1884 /одна тисяча вісімсот вісімдесять чотири/ грн.,12 коп.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2019 року ЄУН-607/16752/19 на автомобіль Nissan Sunny, н.з. НОМЕР_1 , 1991 р.в.
Речові докази, а саме автомобіль Nissan Sunny, н.з. НОМЕР_1 , 1991 р.в. повернути ОСОБА_4 .
Заставу внесену на депозитний рахунок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в сумі 38420 /тридцять вісім тисяч чотириста двадцять/ грн. повернути заставодавцю, після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1