В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2614/18

Провадження № 1-кп/348/175/19

23 грудня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження № 0000108 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого оператором котельні Стримбівської ЗОШ І-ІІ ступенів, одруженого, на утриманні нікого немає, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
Злочин вчинено при наступних обставинах.

18.02.2018 року приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в гостях в своєї прабабусі ОСОБА_7 у будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де на той час знаходився їх дядько (обвинувачений) ОСОБА_4 .

Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка на грунті питання майбутнього успадкування будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Під час сварки, перебуваючи в приміщенні будинку обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, з метою залякування потерпілої ОСОБА_5 почав висловлювати погрози вбивством, виражаючись при цьому в її адресу нецензурною лайкою.

ОСОБА_5 знаючи про наявність мисливської гладкоствольної зброї у ОСОБА_4 та сприймаючи погрози вбивством висловлювані ОСОБА_4 реально, побоюючись за своє життя та життя своєї сестри ОСОБА_6 , разом з сестрою вибігли з приміщення житлового будинку на подвір`я території господарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, з метою надання своїм погрозам ознак реальності та невідворотності, відшукав у приміщенні будинку мисливську одноствольну куркову рушницю конструкції Казанського - ЗК, серії НОМЕР_1 , яка згідно висновку експерта №1.2-279/18 від 20.04.2018 року є вогнепальною одноствольною стрілецькою зброєю. Тримаючи вказану зброю в руках, усвідомлюючи, що здатен викликати у ОСОБА_5 , побоювання за своє життя, бажаючи цього, вийшов з приміщення будинку на подвір`я території господарства та скерував ствол рушниці у сторону ОСОБА_5 , при цьому продовжував нецензурно висловлюватись та погрожувати фізичною розправою.

Потерпіла ОСОБА_5 реально сприйняла демонстрацію зброї як погрозу вбивством, що створило для ОСОБА_5 реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, на що вказувала неправомірна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 , конкретність змісту підозри, демонстрація предмету, який потерпіла сприймала як зброю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, визнав частково.
Суду пояснив, що він проживає разом зі своєю матір"ю ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 . Потерпіла ОСОБА_5 є його племінницею, однак в них неприязні стосунки.
Стосовно події, яка відбулася 18.02.2018 року, пояснив, що цього дня приблизно о 13 год. 20 хв. він знаходився у житловому будинку по місцю свого проживання. Вказав, що в цей час у даному будину також знаходилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В подальшому між ним та ОСОБА_5 почалася розмова про Російську Федерацію та про майбутнє успадкування будинку, що належить його матері ОСОБА_7 . Спочатку розмова була спокійною, однак в подальшому вони його спровокували до агресії, оскільки записували розмову на мобільний телефон.

Ствердив, що у нього в думці не було стріляти з рушниці у потерпілу ОСОБА_5 , він тільки хотів її налякати, щоб вона вже більше не претендувала на будинок. Також ствердив, що рушницю він не направляв в її сторону,чи була рушниця заряжена не пам"ятає, один патрон залишився в магазині рушниці з минулого разу. Також пояснив, що рушницю йому залишив його батько. З даної зброї він стріляв тільки один раз, приблизно три тижні перед цим конфліктом.

Просить суд його суворо не карати.Усвідомлює, що вчинив злочин.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина доводиться показаннями потерпілої та свідка та іншими зібраними по кримінальному провадженні, перевіреними і дослідженими судом в судовому засіданні письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її дядьком.

18.02.2018 року, у першій половині дня вона разом з сестрою ОСОБА_6 пішли провідати прабабусю ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_1 . Також вказала, що вони часто приходять до прабабусі ОСОБА_7 та допомагають їй. В подальшому вони зайшли до будинку та розмовляли в кімнаті з ОСОБА_7 . Через деякий час зайшов її син обвинувачений ОСОБА_4 , він ходив то в кімнату, то на кухню. Пізніше між ними розпочалася розмова про Російську Федерацію, тому що вона вийшла заміж у даній країні. Поступово розмова зайшла про будинок, який належить ОСОБА_7 . Вона сказала ОСОБА_4 , що її бабуся більше допомагала прабабусі ОСОБА_7 , а тому вони також мають право на успадкування будинку. Однак, обвинувачений почав заперечувати, та погрожував, що якщо житловий будинок не буде його, то не буде нікому. Коли дядько ОСОБА_4 раптово вийшов з кімнати, то прабабуся сказала, що в нього є рушниця, і щоб вони тікали. Вони з сестрою вийшли з кімнати на вулицю, а за ними з рушницею в руках вийшов дядько. Зброю він направив в її сторону та висловлювався в її сторону нецензурними словами. Вказує, що такі дії дядька вона сприйняла як реальну погрозу для свого життя, тому вони з сестрою побігли з подвір"я прабабусі геть. По дорозі викликали працівників поліції, які в подальшому затримали ОСОБА_4 . Також зазначила, що на її погляд в цей день обвинувачений перебував у стані алкогольного сп"яніння.
В подальші судові засідання потерпіла ОСОБА_5 не прибула, натомість 18.01.2019 року надала суду заяву в якій просить розгляд даного кримінального провадження продовжувати без її участі, оскільки з 30.01.2019 року вона виїжджає на постійне місце проживання за межі України. Просила суд обвинуваченого ОСОБА_4 покарати згідно закону, також зазначила, що цивільний позов заявляти не буде.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, які аналогічні з показаннями потерпілої ОСОБА_5 .
Крім того підтвердила, що коли обвинувачений ОСОБА_4 стояв на подвір"ї та направив рушницю на її сестру ОСОБА_5 , сестра сприйняла це як реальну погрозу для свого життя, про що потім після цих подій говорила їй .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 129 КК України також підтверджується наступними доказами, які було безпосередньо досліджено у судовому засіданні, а саме :
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.02.2018 року о 14 го. 20 хв., прийнятої від ОСОБА_5 , з якої вбачається, що потерпіла повідомила про те, що 18.02.2018 року приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 погрожував їй вбивством. (а.к.п. 37 );

- протоколом огляду місця події від 18.02.2018 року та фототаблицею до нього, з якого встановлено, що у період з 13 год. 30 хв. до 14 год. 00 хв. у присутності понятих та за участю спеціаліста ОСОБА_8 з використанням фотоапарату "Сanon" було проведено огляд узбіччя дороги із сполученням Надвірна-Делятин, що знаходитьсяв с. Стримба по вул. Шевченка, 16 Надвірнянського району Івано-Франківської області, під час якого було вилучено: мішок білого кольору, в якому наявний предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну зброю із маркувальним позначенням НОМЕР_2 в розібраному стані. (а.к.п. 39-44 );

- протоколом огляду речового доказу від 19.02.2018 року, та фототаблицею до нього, об`єктом якого був предмет ззовні схожий до мисливської гладкоствольної зброї калібру 16 мм. Всі деталі даного предмету, крім ложа з прикладом, виготовлені з металу темно-сірого кольору, поверхні металевих механізмів та деталей предмету подекуди вкриті залишками захисного покриття чорного кольору, яке у деяких місцях пошкоджено корозією та багаточисленними дрібними подряпинами, забоїнами. Ложе з прикладом виготовлені з твердої деревини коричневого кольору. При зовнішньому огляді встановлено, що в каналі ствола, в тому числі патроннику наявний патрон 16 калібру. На поверхнях механізмів та деталей зброї є сліди мастила та нашарування речовин сірого кольору. Окрім цього на стволі, металевій частині ців"я та важелі зводу механізму з прикладом виявлено маркувальні позначення НОМЕР_3 . Всередині каналу ствола нарізів не спостерігається. Під час огляду застосовані технічні засоби телефон марки "Lenovo S -820".(а. к.п. 45-53 );

- висновком експерта №1.2-279/18 від 20.04.2018 року, згідно якого наданий предмет, виявлений та вилучений в ході огляду місця події 18.02.2018 року в с. Стримба по вул. Соборна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області є вогнепальною гладкоствольною стрілецькою зброєю. Зброя є мисливською одноствольною курковою рушницею конструкції В.А.Казанського - ЗК, зі стволом 16-го калібру, серії НОМЕР_1 . Рушниця придатна для стрільби мисливськими патронами 16-го калібру до гладкоствольної вогнепальної зброї. Рушниця промислового виробництва. (а.к.п. 57-60);

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої та свідка у кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінивши здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 129 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року із наступними змінами звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Пунктом 5 судам рекомендовано мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст.66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, поведінку до і після вчинення злочину .
Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо міри покарання, висловленої нею в судовому засіданні та в заяві поданій на адресу суду, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у виді обмеження волі.

Крім того, є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України і з врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи винного суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, саме таке покарання у виді обмеження волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільні позови по кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід не обирався. Суд вважає, що до набрання вироком законної сили підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу не має, так як відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 1430 грн 00 коп. витрат за проведення експертизи №1.2-279/18 від 20.04.2018 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-мисливську гладкоствольну зброю з маркувальними позначеннями НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні у інспектора КЗОЗуСДС Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.
- DVD-R диск серійний номер PSP 322RL042331594 з аудіозаписом погроз в адрес потерпілої ОСОБА_5 з боку ОСОБА_4 (а.к.п.62), який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1