пр. № 1-кп/759/73/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 00004073 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.12.2000 Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 17 ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24.12.2002 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.11.2003 Яготинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

- 20.03.2009 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 04.03.2011 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.03.2013 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.04.2017 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з-під варти 27.04.2017 в залі суду по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , інші учасники потерпіла ОСОБА_15 -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин. Так, ОСОБА_6 12.05.2017 приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходились на території Київської міської клінічної лікарні №7, що по вул. Котельникова, 95 в м. Києві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_15 , яка проходила територією зазначеної лікарні, прогулюючись зі своїм малолітнім сином, розмовляючи при цьому по мобільному телефону. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, ОСОБА_6 вирішив незаконно заволодіти майном, яке належить ОСОБА_15 . З метою виконання свого злочинного умислу 12.05.2017 приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_15 та попросив дозволу скористатися належним їй мобільним телефоном. Не підозрюючи про дійсні злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_15 передала йому свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-G355Н Galaxy Core 2 K4», вартістю 1155 грн., в якому знаходилась картка мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 грн., на рахунку якої грошових коштів не було. Продовжуючи далі свої злочинні дії, скориставшись тим, що ОСОБА_15 , відвернула свою увагу до малолітнього сина, який знаходився поряд, ОСОБА_6 шляхом ривка, зірвав з плеча останньої рюкзак, звідки дістав жіночий гаманець, який не становить майнової цінності, з грошовими коштами в сумі 1 гривня та не представляючими майнової цінності банківськими картками, на рахунку яких грошових коштів не було, повернувши ОСОБА_15 її рюкзак. Будучи обуреною злочинними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_15 стала вимагати в останнього повернути її майно, повідомивши, що буде кричати та викличе поліцію. В цей час, ОСОБА_6 , з метою остаточного доведення злочину до кінця та утримання чужого майна, дістав з кишені предмет, схожий на ніж, який мав при собі та, тримаючи його однією рукою перед ОСОБА_15 , став погрожувати останній та її малолітньому сину застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я. Сприймаючи погрозу ОСОБА_6 , як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, ОСОБА_15 не стала чинити опір останньому. Після цього, ОСОБА_6 , заволодівши таким чином чужим майном, яке належить ОСОБА_15 , з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1171 гривню.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 на початку судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, а саме у вчиненні грабежу, показавши, що 12.05.2017 приблизно в першій половині дня він був в лікарні по вулиці Котельникова в м. Києві. Вийшовши з лікарні, він зустрів потерпілу, яка була з дитячою коляскою та дитиною, при цьому розмовляла по телефону. Він попросив у неї телефон, щоб зателефонувати своїм рідним. Потерпіла телефон надала, він зробив два дзвінки, однак остання попросила, щоб він розрахувався за телефонну розмову та поклав грошові кошти на її рахунок. Це його обурило і він забрав телефон білого кольору «Самсунг», який належав потерпілій, та пішов звідти, потерпіла просила повернути телефон, але він не реагував. Іншого майна він не викрадав, ножем не погрожував, будь-якого тиску не застосовував, рюкзак не зривав, рюкзака взагалі у потерпілої не було. Телефон, який він викрав у потерпілої, через декілька днів здав до ломбарду, а виручені гроші потратив на свої потреби, хоча мав намір повернути телефон з ломбарду. Також мав намір відшкодувати шкоду потерпілій, але не встиг, бо був затриманий. На місці вчинення злочину більше нікого не було.

У ході судового розгляду даного кримінального провадження та в судових дебатах свою вину обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за встановлених судом обставин визнав у повному обсязі та щиро покаявся.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини, його вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд оцінює як належні та допустимі:

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 , згідно яких вона вказала, що в травні 2017 року в другій половині дня вона перебувала на території лікарні № 7 на вул.Котельникова в м. Києві. До неї підійшов обвинувачений (раніше невідома їй особа) та запитав про місцезнаходження аптеки, після чого двічі просив дати телефон, щоб здійснити декілька дзвінків, вона відмовила. Коли він втретє попросив, вона передала йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-G355Н Galaxy Core 2 K4», вартістю 1155 грн., та попросила, щоб він нікуди не відходив від неї, а дзвонив при ній. Проте, обвинувачений почав ходити, а потім різко зірвав з неї рюкзак, який висів в неї на плечі, перевірив його вміст, забрав паспорт, ключі та гаманець, в якому була картка «Приватбанку», картка магазину «Фора» та одна-дві гривні. При цьому викрадений у неї телефон обвинувачений сховав до своєї кишені. На її прохання обвинувачений віддав їй паспорт та рюкзак, однак гаманець та телефон обвинувачений не віддав та пішов звідти. Вона йшла за ним та просила повернути їй телефон або викличе поліцію, на що обвинувачений лівою рукою дістав з лівої кишені розкладний ніж, розміри якого вона не запам`ятала, та почав погрожувати, що якщо вона буде ще кричати, то він спочатку заріже її, а потім її сина, після чого обвинувачений втік до лісу, який знаходиться за лікарнею № 7.

Погрози від обвинуваченого вона сприймала як реальну загрозу особистому життю і здоров`ю, тому не намагалася чинити жодного опору та вихопити в обвинуваченого речі, які він в її викрав. Біля лікарні нікого не було, лише вона, її дитина та обвинувачений. Під час проведення слідчої дії впізнання вона одразу впізнала обвинуваченого як особу, яка, погрожуючи ножем, викрала належні їй речі: телефон, гаманець, банківські картки та рюкзак;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.05.2017, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 повідомила, що 12.05.2017 о 16 год. 40 хв. на території лікарні № 7, що по вул. Котельникова, 95 в м. Києві, невстановлена особа, погрожуючи предметом, схожим на ніж, відкрито заволоділа її майном (т. 1 а.п. 167);

- протоколом огляду місця події від 12.05.2017 із схемою, відповідно до якого встановлено місце вчинення злочину стосовно ОСОБА_15 - територія Київської міської клінічної лікарні №7, що по вул. Котельникова, 95 в м. Києві (т.1 а.п. 163-166);

- протоколом огляду від 07.07.2017 із відеозаписом, відповідно до якого в присутності потерпілої ОСОБА_15 оглянуто фрагменти відеозапису із камери відеоспостереження, встановленої на вході до ломбардного відділення «Скарбниця», розташованого по бул. І.Лепсе, 53 в м. Києві. Вказаною камерою охоплюється приміщення ломбардного відділення та зафіксовано, як спочатку до касового віконця підходить молодий чоловік, одягнутий в кофту біло-синього кольору, кладе до каси якийсь предмет, а пізніше - документи та очікує; через декілька хвилин до приміщення заходить чоловік в спортивному костюмі сірого кольору та жилетці чорного кольору, підходить до раніше зазначеного хлопця та вони про щось спілкуються. Через деякий час, чоловік в жилетці забирає з каси грошові кошти та останні виходять з ломбардного відділення. На вказаному відео потерпіла ОСОБА_15 впізнала чоловіка, одягнутого в спортивний костюм та жилетку чорного кольору, як особу, що викрала в неї майно, в т.ч. мобільний телефон (т. 1 а.п. 150-153);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.06.2017 із відеозаписом події, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 серед пред`явлених осіб впізнала за зовнішніми рисами обличчя, статурі, руках під № 2 особу, яка 12.05.2017, погрожуючи ножем, вчинила відкриту крадіжку її майна за адресою: АДРЕСА_2 , а саме ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 158-161);

- речовим доказом: квитанцією (договором) № 820-17007470 від 12.05.2017, згідно якої ОСОБА_16 у «Київському відділенні №22 «ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», розташованому по бул. Лепсе, 23 в м. Києві, реалізував мобільний телефон марки «SM-G355Н Galaxy Core 2», переданий йому 12.05.2017 ОСОБА_6 , а також листом ПТ "Ломбард Донкредит ТОВ "Інтер-ріелті" і компанія (т. 1 а.п. 155-157).

Вищевказані показання потерпілої ОСОБА_17 є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному, а також підтверджені в ході судового розгляду обвинуваченим. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак - кладе їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 187 КК України вірна, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою, яка раніше вчинила розбій.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, який неодружений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.07.2010, під психіатричним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває,а також враховує: конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу, строк відбування покарання рахувати з 01.06.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 11.06.2017 по 13.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: CD-R диск із відеозаписом із камер відео спостереження ломбарду та квитанцію (договір) № 820-17007470 від 12.05.2017 від 12.05.2017 із відділення №22 «ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1