Номер провадження: 11-сс/813/717/20
Номер справи місцевого суду: 522/4211/20 1-кс/522/6232/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 24.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000404, внесеному до ЄРДР 28.01.2020 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 24.04.2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000404, внесеному до ЄРДР 28.01.2020 року.

Строк дії ухвали визначено до 12.06.2020 року.

Рішення суду мотивоване тим, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нові злочини. Крім того, на даний час більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:

-оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України;

-автоматизований розподіл у суді першої інстанції було проведено з порушенням норм КПК України;

-повідомлення про підозру ОСОБА_10 не вручено;

-підозра не обґрунтована, ризики не доведені,

-ОСОБА_10 раніше не судимий, проходить військову службу у військах МВС, має родину, працює, має зареєстроване місце проживання, двох малолітніх дітей.

За таких обставин, захисник ОСОБА_9 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 24.04.2020 року і постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити. Крім того, просив розглядати апеляційну скаргу без участі підозрюваного ОСОБА_10 .

Прокурор, слідчий та потерпіла в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

1. Доводи сторони захисту стосовно того, що автоматизований розподіл у суді першої інстанції було проведено з порушенням норм КПК України, не знайшло свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Згідно матеріалів справи клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000404, внесеному до ЄРДР 28.01.2020 року, було передано слідчому судді ОСОБА_1 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду. (а.с.176), оскільки слідчий суддя ОСОБА_1 раніше приймала участь при розгляді клопотань по зазначеному кримінальному провадженню.

Зазначений порядок розподілу кримінального провадження раніше визначеному слідчому судді передбачений п.5.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу Приморського районного суду міста Одеси, які були затверджені Рішенням зборів суддів Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року (зі змінами від 29.01.2016 року; 02.06.2016 року; 29.01.2016 року; 30.06.2017 року; 20.12.2017 року; 06.04.2018 року; 21.05.2018 року; 27.07.2018 року; 01.10.2018 року; 28.12.2018 року; 22.05.2019 року; 18.07.2019 року;15.08.2019 року.)

Разом з цим, чинний КПК України не містить обмежень щодо повторної участі слідчого судді в розгляді клопотань щодо запобіжних заходів на протязі всього досудового розслідування, а засади автоматизованої системи документообігу суду регламентують саме такий порядок розподілу справ в рамках одного кримінального провадження.

А тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 щодо порушення автоматизованого розподілу судової справи є безпідставними.

2. Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 стосовно того, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і такою що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку апеляційного суду оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вимогам зазначеної правової норми, зважаючи на таке.

Оскаржена ухвала слідчого судді постановлена слідчим суддею в межах його компетенції та повноважень.

Крім того, слідчий суддя постановив ухвалу на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені відповідними доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими ним відповідно до вимог статті 94 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви не визначення розміру застави.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.

3. Доводи захисника щодо незаконної процедури вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , апеляційний визнає безпідставними.

Особа набуває статусу підозрюваного з моменту повідомлення їй про підозру, в порядку, передбаченому Главою 22 КПК України.

Відповідно до ст.42 ч.1 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК , тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з ст. 277 ч.1 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 22 квітня 2020 року слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000404, внесеному до ЄРДР 28.01.2020 року.

До клопотання слідчий надав копії ряду процесуальних документів, в тому числі і Повідомлення про підозру від 14 квітня 2020 року. Вказане Повідомлення підписано слідчим і воно погоджено з прокурором. (а.с.159-162)

Як вбачається з матеріалів провадження, 14.04.2020 року ОСОБА_10 заочно повідомлено про підозру, шляхом надіслання поштою (а.с.158), у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки було встановлено відсутність підозрюваного за місцем реєстрації і проживання на підставі показань свідків (а.с.169-175), що унеможливлювало вручення підозри особисто ОСОБА_10 .

Таким чином, апеляційний суд погоджується з тим, що органом досудового розслідування належним чином дотримано вимоги чинного законодавства щодо повідомлення ОСОБА_10 про підозру, тобто вжиті всі заходи для вручення повідомлення у спосіб, передбачений КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, при таких обставинах.

27.01.2020 року ОСОБА_10 , о 19 годині 30 хвилин перебуваючи поряд з кафе баром «Шашлична», яке розташоване за адресою: м. Одеса, Новощіпний ряд, 7/9, познайомився з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у вказаному закладі у компанії знайомих вживала спиртні напої. Встановивши, що ОСОБА_8 при собі мала грошові кошти, мобільний телефон, ОСОБА_10 вирішив заволодіти наявним при ній цінним майном зі застосуванням фізичного насильства, вирішивши для цього заманити її в малолюдне місце під приводом вживання спиртних напоїв.

Діючи з вказаною метою, ОСОБА_10 , помітивши, що о 20 годині ОСОБА_8 покинула вказаний заклад, прослідував слід за нею до супермаркету «Копійка», який розташований за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1А к. 19 в м. Одеса, очікуючи поки о 20 годині 30 хвилин вона не вийшла з супермаркету. Зустрівши ОСОБА_8 біля виходу з вказаного супермаркету, ОСОБА_10 під час спілкування з нею запросив її в один з розважальних закладів, розташованих на території Преображенського парку в м. Одеса, розташований за адресою м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 27/1.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_8 разом з ним прослідували від вказаного магазину по вул. Водопровідній в м. Одесі, повернувши перед будівлею школи по вул. Водопроводна, 13 в провулок, який вів у напрямку парку Преображенського в м. Одеса за вищевказаною адресою.

27.01.2020 року о 21 годині ОСОБА_10 привів ОСОБА_12 на центральну алею, розташовану в Преображенському парку в м. Одесі, та вони присіли на одну з дерев`яних лавок, що знаходяться з правої сторони вказаної алеї на відстані приблизно 170 метрів від центрального входу до парку та на відстані приблизно 70 метрів від будівлі Храму Святого Великомученика Дмитра Солунського, який розташований за адресою м. Одеса, Новощіпний ряд 27А.

Користуючись станом сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , яка внаслідок вживання спиртних напоїв заснула, приблизно о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_10 з метою приховування своїх дій, перетягнув її в кущі, що знаходились поряд, приступивши до обшуку одежі та жіночої сумки потерпілої ОСОБА_8 у пошуках цінного майна та грошей. Однак ОСОБА_8 в цей час прокинулась та помітила вказані дії ОСОБА_10 , вимагала від нього повернути їй мобільний телефон, який він знайшов у її сумці та почала кликати про допомогу.

Діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, з метою утримання при собі виявленого ним чужого майна та припинення дій потерпілої, яка кликала на допомогу, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 та раптово для потерпілої напав на неї та умисно наніс їй ступнею правої ноги один удар по голові, завдавши їй тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи (в області лівого кута та в ментальному відділі справа), яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто застосував до потерпілої насильство, яке було небезпечним для її здоров`я.

Користуючись, що потерпіла внаслідок отриманих тілесних ушкоджень втратила свідомість, ОСОБА_10 заволодів виявленими ним у сумці потерпілої грошовими коштами в сумі 600 гривень та мобільним телефоном моделі «ZTE» у корпусі синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 3850 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_8 загальної шкоди на суму 4450 гривень, розпорядившись вказаним чужим майном на власний розсуд.

4. Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на наступні обставини.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
За вказаних вище обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_10 до інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_10 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол допиту в якості потерпілої ОСОБА_8 про вчинення у відношенні неї злочину(а.с.28-31);протоколи допиту в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (а.с.67-74;87-93;); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 , яка впізнала ОСОБА_10 як особу яка вчинила стосовно неї злочин(а.с.24-26); протоколи пред`явлення особи для впізнання свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які впізнали ОСОБА_10 (а.с.64-66;75-77;84-86;96-98;103-108); протокол огляду камер спостереження «Безпечне місто» за адресами: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд кут вул. Водопровідна; м. Одеса, площа Старосінна; м. Одеса, вул. Водопровідна за період часу із 19:00 год. 27.01.2020 року (а.с.132-157); висновок судово-медичної експертизи від 18.03.2020 року, згідно з яким у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи (в області лівого кута та в ментальному відділі справа), що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с.57-60).
Крім того, під час розгляду клопотання слідчим суддею ОСОБА_10 у судовому засіданні не заперечував фактичні обставини злочину, викладені у клопотанні слідчого, як і не заперечував, що застосовував до потерпілої насильство.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, щодо обґрунтованості підозри, вважає достатніми вказані докази можливої причетності ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також зазначає, що не вирішує питання доведеності вини, але виходячи зі стандарту доказування на стадії досудового розслідування, вважає, що існують факти та інформація стосовно того, що підозрюваний, міг вчинити вказаний злочин.
Що стосується доводів захисника відносно того, що виявлені тілесні ушкодження потерпілої не відповідає кваліфікації злочину, який інкримінується ОСОБА_10 , апеляційний суд наголошує, що питання встановлення фактичних обставин вчинення злочину, доведеності вини та кваліфікації дій підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

5. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд першої інстанції встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків. З таким висновком погоджується апеляційний суд та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 187 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Приймаючи до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_10 будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого злочину та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним, особливо сильно підвищує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілу, оскільки поведінка підозрюваного під час вчинення інкримінованого злочину, що супроводжувалося застосовуванням фізичної сили до потерпілої, свідчить про існування обґрунтованого ризику здійснення певного впливу на таких осіб з боку обвинуваченого, в тому числі свідків у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, підозрюваному ОСОБА_10 вручена копія клопотання з додатками, в тому числі і де містяться протоколи допиту потерпілої та свідків, в яких зазначені адреси їх проживання, місце роботи, номера мобільних телефонів, у зв`язку з чим, підозрюваний може здійснювати на них певний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_10 не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, що у свою чергу, свідчить про наявність високого ризику вчинення ним інших корисливих злочинів.

6. Доводи про міцність соціальних зав`язків підозрюваного ОСОБА_10 також є непереконливими.

Позитивні характеризуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_10 , зокрема те, що він раніше не судимий, проходить військову службу у військах МВС, має родину, працює, має зареєстроване місце проживання, двох малолітніх дітей, не дають достатніх підстав вважати, що враховуючи обставини справи, в даному конкретному випадку зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу силу.

На думку апеляційного суду, родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного ОСОБА_10 , щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 181, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 24.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000404, внесеному до ЄРДР 28.01.2020 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4