Справа № 456/856/20
Провадження № 1-кс/456/171/2020
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2020 року слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрий Львівської області скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 16 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою у якій просить скасувати постанову слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 16.12.2019 про закриття кримінального провадження та зобов`язати Стрийський відділ ГУ НП у Львівській області завершити передбачений кримінально процесуальним законодавством спосіб досудове слідство у кримінальному провадженні №0000757 від 25.06.2019.

В обґрунтування поданої скарги заявник покликається на те, що слідчим відділом Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області 25.06.2019 було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України відносно ОСОБА_5 за № 0000757 по факту злісного ухилення таким від виконання вироку №1-39/2011 від 14.03.2013 та рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області № 456/4598-14ц від 17.11.2015 та № 456/2476/16-ц від 30.03.2016 у зведеному виконавчому провадженні на загальну суму боргу 398 210,37 збільшену на 82 026,94 грн. за рішенням суду у справі № 456/1689/19 від 20.09.2019. В ході проведення кримінального провадження він неодноразово звертався із заявами, зверненнями і скаргами на бездіяльність досудового слідства до органів прокуратури.

19.02.2020 у відділенні поштового зв`язку він отримав постанову слідчої Стрийської ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 16.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000757 з якою повністю не згідний, вважає таку необґрунтованою та такою, що порушує зміст, суть та принципи чинного КПК України.

Так, у матеріалах кримінального провадження існує чимало письмових доказів, які неоцінені слідством, суперечать поясненням ОСОБА_5 та його матері. Також вказав, що слідством не проводився одночасний допит осіб, свідчення яких суперечать поясненням ОСОБА_5 , зокрема одночасний допит його з ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 з ОСОБА_5 .. Окрім цього вважає, що слід встановити та допитати працівника Стрийського ДЦЗ про причини та приводи із яких ОСОБА_5 відмовився від запропонованих йому 4-х підходящих з робіт, встановити істину причину звільнення ОСОБА_5 , допитавши при цьому керівників підприємств із яких ОСОБА_5 звільнявся із займаних посад за власним бажанням. Дані слідчі дії могли допомогти встановити істину у справі, однак такі проведені не були. У зв`язку з вищенаведеним вважає, що оскільки досудовим слідством не оцінений жодний із письмових доказів поданих державним виконавцем та ним, проведені не всі можливі слідчі дії та не допитані всі вище вказані особи, тому висновок про відсутність у діях та бездіяльності ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення є надуманим та передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлені ним вимоги з підстав викладених у заяві та просив суд такі задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вказавши, що така є безпідставною. Зазначила, що будь яких підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2019 немає. Дана постанова є законною та обґрунтованою, а тому просила суд залишити таку в силі.

Слідчий Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 02.03.2020 відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Оглядом матеріалів кримінального провадження № 0000757 від 25.06.2019 в судовому засіданні слідчим суддею встановлено наступні фактичні обставини справи.

Так, 24.06.2019 до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 про внесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань даної заяви з приводу вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

25.06.2019 слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області за вказаною заявою до ЄРДР було внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження № 0000757 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
08.07.2019 ОСОБА_4 звернувся до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області з заявою повідомленням про кримінальне правопорушення за ст. 382 КК України відносно боржника ОСОБА_5 та його пособників, яка була долучена до матеріалів зазначеного кримінального провадження, оскільки підстав для внесення відомостей до ЄРДР не було встановлено, з огляду на те, що за вказаним фактом вже розпочате кримінальне провадження, про що було повідомлено заявника.

У відповідності до норм КК України складом злочину визначається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином.

Обов`язковими елементами будь якого злочину є об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину та суб`єктивна сторона злочину.

Предметом злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили

Суб`єктом злочину виступає: фізична особа, проти якої прийнято та винесено судове рішення та зобов`язано вчинити певні дії або утриматись від таких; юридична особа в особі посадової особи керівника, який виступає від імені та в інтересах такої (достатнім доказом чого буде запис із ЄДРПОУ); службова особа відповідного державного органу як спеціальний суб`єкт злочину, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Об`єктом злочину передбаченого ч. 1 ст.382 КК України є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.

З об`єктивної сторони злочин за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.
Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).
Склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1, 2 ст. 223 КПК України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась

неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

16.12.2019 старшим слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 у кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2019 р. №000757 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України через відсутність у діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Згідно змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до такого висновку слідчий дійшла за наслідками здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження. Зокрема на виконання вказівок прокурора ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000757 від 25.06.2019 р. органом досудового розслідування були здійснені належні процесуальні дії спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів з метою встановлення всіх обставин кримінального провадження, а саме: було допитано у якості свідків ОСОБА_4 , згідно протоколу допиту якого останній повідомив, що боржник ОСОБА_5 заборгував виплати згідно рішення суду у його користь на суму більше 500 тис. грн., на даний час рішення суду не виконує, остання проплата відбулась у 2018 році.

Допитаний у якості свідка боржник ОСОБА_5 , згідно протоколу допиту від 16.10.2019 показав, що йому відомо, що він повинен виплачувати заборгованість на користь ОСОБА_4 , яка на даний час становить більше 300 тисяч гривень. Він неодноразово зв`язувався зі стягувачем та повідомляв, що наданий час не має можливості погашати заборгованість, пропонував розстрочити таку заборгованість на декілька сум на деякий період часу, однак стягувач не погодився. Останній раз кошти стягувались рік тому коли він ще офіційно працював, однак його звільнили за згодою сторін. Ствердив, що на даний час він проживає з батьками, які його утримують, працевлаштуватись він не може так як має судимість. Рухомого чи нерухомого майна також не має. Виїхати для працевлаштування за кордон також не може, оскільки відносно нього діє заборона виїзду за межі України.

Допитана у якості свідка ОСОБА_10 , яка доводиться його матір`ю ствердила, що їй відомо про наявність заборгованості у її сина перед ОСОБА_4 .. Однак на даний час її син ніде не працює, так як у зв`язку з судимістю, не може працевлаштуватись.

Також у ході досудового розслідування був допитаний заступник начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 , який ствердив той факт, що ним дійсно здійснюється виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_5 починаючи з 2016 р. З цього приводу ним викликався ОСОБА_5 , який надав пояснення, що не має можливості сплачувати заборгованість, оскільки ніде офіційно не працює. Також ним було вжито ряд заходів в результаті яких з`ясовано, що боржник будь якого рухомого чи нерухомого майна немає, допомоги по безробіттю не отримує.

16.10.2019 слідчим у межах кримінального провадження було надано доручення працівникам Стрийського ВП на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, а саме здійснити побудинковий обхід по вул. Г.Сковороди у м.Стрий по факту обізнаності сусідів ОСОБА_5 про спосіб життя останнього, наявність у нього рухомого майна, чи не працевлаштований він неофіційно, одержати копії матеріалів з виконавчого провадження, а також зібрати характерезуючі матеріали на боржника, встановити спосіб проведення дозвілля останнім.

Згідно рапорту оперуповноваженого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від01.11.2019 ОСОБА_11 у ході виконання доручення встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_5 рухомих транспортних засобів на подвір`ї немає, спосіб проживання останнього схожий на особу з низьким рівнем достатку.

Також згідно рапорту цього ж оперуповноваженого від 04.11.2019 встановлено, що ним проводився поквартирний обхід по АДРЕСА_2 з метою встановлення способу проведення дозвілля ОСОБА_5 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_3 . У ході усного опитування ОСОБА_12 було встановлено, що ОСОБА_5 не має місця праці, проживає за рахунок батьківських коштів, рухомого та нерухомого майна не має у користуванні. У ході усного опитування ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дані факти підтвердилися.

На підставі вищенаведеного, слідчий ОСОБА_8 прийшла до переконання, що ОСОБА_5 не ухиляється від виконання судового рішення, виконує його та можливості сплачує заборгованість перед ОСОБА_4 , що визначена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доведення перед судом наявності правових підстав для своїх скарг, клопотань та їх заперечення процесуальним законом покладено безпосередньо на сторони кримінального провадження.

Аналізуючи доводи ОСОБА_4 в поданій скарзі, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого від 16.12.2019 надано обґрунтування підстав закриття кримінального провадження №0000757 від 25.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України через відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а відтак постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування виконанні всі необхідні слідчі дії, доказів на підтвердження фактів умисного невиконання вироку та рішення суду у зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_5 не здобуто, а тому слідчий прийшов до правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та закрив провадження по справі.

Суд не приймає до уваги твердження заявника про те, що органом досудового слідства не проведено ряд необхідних слідчих дій, зокрема не проведено одночасні допити, не допитані працівники Стрийського ДЦЗ про причини із яких ОСОБА_5 відмовився від запропонованих йому 4-х підходящих з робіт, не встановлена причина звільнення ОСОБА_5 , оскільки таким не деталізована необхідність проведення додаткових слідчих дій, та не вказано підстав для їх проведення, а також не вказано мету таких слідчих дій. Окрім цього заявником ОСОБА_4 у поданій скарзі не деталізовано який з письмових доказів не оцінений слідством.

Також слід звернути увагу й на той факт, що у межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем ОСОБА_7 було проведено всі необхідні заходи для необхідні для сплати боржником наявної заборгованості ОСОБА_4 , у тому й числі шляхом накладення обмежень на боржника у виді арешту майна та обмеження виїзду за кордон.

З долучених до матеріалів скарги копій документів вбачається, що заявник ОСОБА_4 неодноразово оскаржував дії слідчих органів до прокурати місцевого та обласного рівня з приводу неналежного стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000757 від 25.06.2019, однак згідно наданих відповідей зокрема від 08.11.2019 № 04/2/2-95-17 та від 18.10.2019 № 05-11-175-16 останньому роз`яснено, що такий вправі оскаржити бездіяльність, дії чи рішення слідчого чи прокурора до слідчого судді у

відповідності до вимог ст.ст. 303-307 КПК України. Згідно таких відповідей порушень під час проведення досудового розслідування не встановлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проте слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого чи прокурора прийняти конкретне процесуальне рішення. Прийняття слідчим суддею ухвали про зобов`язання слідчого вчинити конкретні слідчі дії можливе лише за результатом розгляду скарги на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій в порядку, передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

На підставі вищенаведеного, врахуваши те, що слідчим в порядку, встановленому законом, в повному об`ємі з`ясовано обставини кримінального провадження, а висновок, наведений в постанові від 25.06.2019р. про закриття кримінального провадження №0000757 є обґрунтованим, тому слідчий суддя приходить до висновку що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 16 грудня 2019 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1