Номер провадження: 11-сс/813/735/20
Номер справи місцевого суду: 504/1154/20 1-кс/504/488/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.05.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000410, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2020 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.05.2020 року частково задоволено клопотання начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 тазастосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.06.2020 року з визначенням розміру застави у розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох н/л дітей 2008, 2010 років народження, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000410, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного, вважає ухвалу слідчого судді її незаконною, необґрунтованою та упередженою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник вказує, що:

-стороною обвинувачення на момент розгляду клопотання не надано жодного доказу на обґрунтування повідомленої підозри, на що слідчий суддя належної уваги не звернув;

-судом не надано оцінки ризикам, заявленим прокурором, не враховано наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, у тому числі постійного місця проживання, наявність родини;

-слідчий суддя при застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу не врахував того, що іншому підозрюваному в зазначеному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 28 квітня 2020 року, приблизно о 23 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 діючи умисно та за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою вчинення крадіжки чужого майна на автомобілях «Iveko Daily», номерний знак НОМЕР_1 , та «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , прибули до охоронюваної та огородженої території селянського фермерського господарства «Зерновоє» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Великі Ламзаки, вул. Польова, 4 А.

Перебуваючи за вказаною адресою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом злому навісного замку проникли на охоронювану та огороджену територію вказаного селянського фермерського господарства «Зерновоє» та до складських приміщень №3, звідки намагалися викрасти фунгіцид «Карамба», загальним об`ємом 12 літрів, вартістю по 810 гривень за 1 літр, фунгіцид «Пріаксор», загальним об`ємом 200 літрів, вартістю по 1239 гривень за 1 літр, інсектицид «Лютер», загальним об`ємом 30 літрів, вартістю по 216 гривень за 1 літр, інсектицид «Полкар», загальною вагою 200 кг, вартістю по 675 гривень за 1 кг, дві каністри прилипача «Глайдер», вартістю 355 гривень за 1 літр, а всього на загальну суму 399 000 гривень, проте, довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з незалежних від їх волі обставин, оскільки, їх злочинні дії були припинені співробітниками поліції.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання (а.с. 8-23), а саме:

ротоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2020р. від громадянина ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду місця події від 29.04.2020р., де зберігались добрива, на території СФГ «Зерновоє» в с. Великі Ламзаки, Лиманського району, Одеської області;

-протоколом огляду вантажного автомобіля Iveko DAILY д/н НОМЕР_1 від 29.04.2020 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.04.2020 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.04.2020 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.04.2020 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 29.04.2020 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 29.04.2020 року.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра відносно ОСОБА_8 на даному етапі досудового розслідування у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованою.

Апеляційний суд критично оцінює посилання сторони захисту на те, що органом досудового розслідування не було надано жодних доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки такі твердження є передчасними, на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані по справі докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення розслідуваного злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Водночас, на переконання апеляційного суду, в судовому засіданні як суду першої інстанції, так суду апеляційної інстанції сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому йому злочину.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, одруженого, маючого на утриманні двох н/л дітей 2008, 2010 років народження, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність громадянства України, постійного місця проживання та наявність родини у підозрюваного не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.
Враховуючи характеризуючі особи підозрюваного дані, а також те, що ОСОБА_8 , на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує ризик того, що він може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на свідків та інших осіб у даному кримінальному провадженні, з якими за попередньою змовою вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо не розгляду судом питання про застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень.

Отже, доводи захисника про незастосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Жодних доводів на спростування встановлених апеляційним судом обставин стороною захисту не надано.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги сторони захисту про недоведеність неможливого застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з огляду на наступне.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який вчинено проти власності, апеляційний суд погоджується з прийнятим висновком слідчого судді щодо неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

В зв`язку з наведеним апеляційний вважає застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправданим, а доводи сторони захисту в цій часині необґрунтованими.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що слідчий суддя при застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу не врахував того, що іншому підозрюваному в зазначеному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів зазначає, що в даному випадку предметом оскарження є ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу саме відносно ОСОБА_8 , в кожному випадку підстави та мета застосування запобіжного заходу оцінюються на підставі характеристики особи конкретного підозрюваного, у зв`язку із чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти такі доводи.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, яку слід залишити без задоволення.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.05.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000410, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4