Справа № 569/598/20
УХВАЛА

01 червня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за № 0000001 від 09.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2020 року на майно ОСОБА_3 , а саме рідину із запахом бензину, об`ємом 1100 літрів, 5 металевих бочок, блокнот із записами, грошові кошти в сумі 23901 гривня та 100 доларів США.

В обґрунтування скарги вказувує, що за ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 13 квітня 2020 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено вищевказане майно, на яке 17 квітня 2020 року за ухвалою суду накладено арешт.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просив скасувати арешт як такий, що накладений незаконно. Вказав, що ОСОБА_3 є законним володільцем вилученого майна, пальне було придбане для власних потреб для себе та родичів без мети збуту. Вилучені гроші належать луковцю ВС. на праві власності.

Слідчий ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити. Вказав, що ОСОБА_3 не є ФОП і в нього відсутні дозвільні документи на здійснення господарської діяльності щодо зберігання пального. Вилучене майно є речовим доказом по справі, тому підстави для скасування арешту майна відсутні.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Слідчим управлінням фінасових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000001 від 09.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Рівненського міського суду №569/598/20 від 17 квітня 2020 року, в межах кримінального провадження за № 0000001 з метою збереження речових доказів накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме рідину із запахом бензину, об`ємом 1100 літрів, 5 металевих бочок, блокнот із записами, грошові кошти в сумі 23901 гривня та 100 доларів США.

Враховуючи, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна та повернення його власнику відсутні.

Щодо грошових коштів в сумі 23901 гривня та 100 доларів США, слідчим не надано доказів, що дане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000052 та мають відношення до кримінального провадження.

Грошові кошти оглянуті, будь-яких доказів що грошові кошти отриманні від здійснення незаконної діяльності суду надані не були, за таких підстав існування правових підстав для існування арешту відсутні.
Керуючись ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за № 0000001 від 09.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - задовольнити частково.

Скасувати арешт з грошових коштів в сумі 100 (сто) доларів США та 23 901 грн. (двадцяти трьох тисяч дев"ятсот однієї) гривні, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області за №569/598/20 від 17 квітня 2020 року.

В решті клопотання про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1