Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/534/2020 Справа № 641/2969/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою,
не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
03.08.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова
за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи раніше судимим, останній раз 03.08.2017 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі, таким чином маючи не зняту та непогашену в встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
ОСОБА_4 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, переслідуючи мотив вживання психотропних речовин, без мети збуту, з метою реалізації особистих потреб, почав зберігати за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , психотропну речовину амфетамін.
Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками поліції, які 15.02.2020 року в період з 12 год. 15 хв. до 12 год. 55 хв., під час огляду місця події проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , виявили та в подальшому вилучили металеву коробку зеленого кольору, з під сигар, в середині якої знаходився полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору масою 0,2811 грам, яку ОСОБА_4 зберігав в особистих речах, а саме на шафі, яка знаходиться в коридорі вказаної квартири. Згідно висновку експерта, виявлена та вилучена у ОСОБА_4 порошкоподібна речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в складі речовини складає 0,1599 грами.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що у період часу, який він не пам`ятає, він отримав від свого знайомого амфетамін, який привіз до себе додому, та зберігав в металевій коробці зеленого кольору, яка знаходилась в особистих речах, а саме на шафі, що знаходилася в коридорі квартири за адресою його мешкання: АДРЕСА_1 , амфетамін, який є психотропною речовиною. Також, зазначив, що 15.02.2020 року вищевказану психотропну речовину було вилучено співробітниками поліції.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочину, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому роз`яснені та він вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене повторно.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку з жовтня 2011 року у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» як особа з діагнозом полінаркоманія, синдромом залежності, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий Комінтернівським районним судом м. Харкова від 03.08.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшує та обтяжує покарання, той факт, що ОСОБА_4 знову скоїв злочин в сфері обігу наркотичних засобів, така його поведінка на думку суду свідчить про його стійку антисоціальну та кримінальну направленість, а також враховує вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання строком на 2 роки, і покласти обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ст. 76 КК України, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 07.04.2020 року про витрати на проведення експертизи № 13/1/852СЕ-20 становлять 1307,60 грн., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Речовий доказ паперовий конверт скріплений паперовою етикеткою з пояснювальним написом наступного змісту «Харківський НДЕКЦ МВС України висновок № 13/1/852СЕ-20 від 07.04.2020. № КП (справа) 0000290, вид експ. (досл.) 8.6, вміст упаковки, металевий пакет з порошкоподібною речовиною. ПІБ, підпис експерта ОСОБА_5 . (підпис)», порошкоподібна речовина містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфітамін, маса якого в складі наданої на дослідження речовини склала 0,1599 грам, що згідно квитанції № 12079 від 22.04.2020 року знаходиться в УЛМТЗ Головного управління Національної поліції в Харківській області - знищити.
Речовий доказ 2 відео файли на одному носії інформації формату CD-R, отримані від УПП у м. Харкові ДПП зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1