ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1107/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 641/1662/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
заявника - ОСОБА_6
представника заявника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотання потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_8 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002307 від 02.10.2015 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за клопотання потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_8 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002307 від 02.10.2015 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування та встановити строк в 1 місяць з моменту ухвалення рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в межах даного кримінального провадження. В обґрунтування скарги адвокат посилається на невірне тлумачення слідчим суддею норми, передбаченої ст. 114 КПК України, в якій мова йде про процесуальні строки в цілому і немає жодної обмовки щодо того, що це встановлюються строки виключно для проведення конкретних процесуальних дій, як зазначено в ухвалі. Обмеження щодо можливості встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим суддею також не вбачається. Натомість вважає, що процесуальний строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, що встановлюється слідчим суддею, має бути таким, що дає достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджає реалізації права на захист, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 28 КПК України. Вважає, що закріплене у ч. 6 ст. 28 КПК України право на звернення до слідчого судді з таким клопотанням втілює міжнародно-правовий стандарт, передбачений ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини. Тому вважає, що статтею 114 КПК України передбачено можливість слідчого судді встановлювати процесуальний строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. А тому, строк в 1 місяць буде достатнім для проведення процесуальних дій, необхідних для закінчення досудового розслідування в межах даного кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2020 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухав доповідь судді, пояснення заявника та її представника, перевірив матеріали судового провадження судова колегія приходить до наступного.

17.04.2020 адвокат ОСОБА_8 звернувся в інтересах ОСОБА_6 до слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002307 від 02.10.2015 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України, в якій просив встановити строк в 1 місяць з моменту ухвалення рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0002307 від 02.10.2015 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України. В обґрунтування скарги зазначено, що слідчим порушено розумні строки, допущено затягування досудового розслідування, жодній особі не повідомлено про підозру, а тому заявники просять встановити процесуальний строк проведення досудового розслідування в 1 місяць, який вважають необхідним та достатнім для закінчення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2020 року відмовлено у відкриті провадження за вказаною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 .

Відмовляючи заявниками у відкритті провадження за їх скаргою, слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що у відповідності до правового змісту ст. 114 КПК України, слідчий суддя, серед інших уповноважених посадових осіб, може встановлювати процесуальні строки, проте, строки встановлюються для проведення конкретних процесуальних дій та у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, законом не передбачено вирішення слідчим суддею клопотань про встановлення процесуальних строків проведення досудового розслідування, граничні строки встановлені самим Кодексом. Крім того, слідчий суддя має право на розгляд скарги в порядку ст.ст. 303-306 КПК України на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником, однак наявності такого рішення прокурора заявниками слідчому судді не надано. Подавши клопотання, заявники фактично оскаржують бездіяльність слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області щодо недотримання слідчим розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002307 від 02.10.2015 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Враховуючий, що положеннями ст.303 КПК України не передбачено оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності прокурора про які просили заявники, а також те, що слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо встановлення строків досудового розслідування, разом з тим забезпечує його розумні строки шляхом своєчасного розгляду питань (скарг, заяв, клопотань та ін.), віднесених до його компетенції, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 .

Судова колегія погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права с принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якою є право доступу до суду (рішення у справі Gоldеr v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 і які відповідають вимогам кримінально-процесуального закону. Частиною 6 статті 28 КПК України передбачена можливість в тому числі звернення до суду, але вказане повноваження реалізується стороною у тому випадку, коли провадження перебуває на розгляді в суді. З урахуванням тієї обставини, що по справі проводиться досудове розслідування, потерпіла чи її представник мають можливість звернутись з цим клопотання на цій стадії процесу до слідчого в порядку ст. 220 КПК України. У разі бездіяльності після подання такого клопотання, вони мають можливість звернутись до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України з відповідною скаргою.

За таких обставин у колегії суддів відсутні процесуальні підстави щодо скасування оскаржуваного рішення, що унеможливлює задоволення апеляційної скарги, виходячи з доводів, які в ній зазначені.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді і вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді