Справа № 492/624/20
Провадження № 1-кп/492/101/20
ВИРОК
Іменем України

04 червня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374 від 04.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом у приватних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , в ході виниклої сварки з потерпілим ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, наніс один удар кулаком своєї правої руки в область лівої щоки потерпілого ОСОБА_7 , від якого останній впав па землю та ударився потилицею об ґрунтове покриття, і в результаті чого отримав з необережності тілесні ушкодження у вигляді: лінійного переламу склепіння черепу та перелому лівої величної дуги, які згідно п. 2.1.3.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорює. Щодо міри покарання відносно обвинуваченого просила суворо не карати.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, представника потерпілого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваного. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, представника потерпілого, дослідивши письмові докази, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинив умисний злочин, особу винного та його позицію до вчиненого, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. ОСОБА_4 офіційно не працює, раніше не судимий, приймаючи до відома досудову доповідь органу з питань пробації щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, суд вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді обмеження волі.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів призначити покарання за ст. 128 КК України у обмеження волі.
Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Крім того, враховуючи зазначені обставини у справі, суд на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання за ст. 128 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 4 червня 2020 року.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: медичну картку стаціонарного хворого № 5244/260-392 на ім`я ОСОБА_7 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути до КНП «Арцизько ЦРЛ».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області