КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04.10.2019 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалено після затримання ОСОБА_7 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, вирішити питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що у матеріалах справи відсутні дані про направлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень.
Органу досудового розслідування відомо про те, що ОСОБА_7 залишив межі України, проте до клопотання не долучено даних про направлення повідомлення про підозру шляхом використання міжнародної правової допомоги.
Таким чином, слідчому судді не надано достатніх даних, на підставі яких він міг би оцінити обгрунтованість пред`явленої підозри, та наявність у ОСОБА_7 статусу підозрюваного.
Крім того, слідчому судді належало у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України перевірити, чи підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, оскільки достатніх даних на підтвердження цієї обставини до клопотання слідчим не долучено.
Апелянт зазначав, що у матеріалах клопотання відсутні дані про направлення правоохоронними органами запиту та матеріалів, передбачених Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідування злочинів, щодо ОСОБА_7 до НЦБ Інтерполу в Україні після оголошення останнього у міжнародний розшук.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002803 від 22.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, 4 ст. 190 КК України.
23.04.2019 старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002803 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 190 КК України; у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 190 КК України; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 190 КК України; та у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.05.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді судом клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 03.09.2019 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, у зв`язку із систематичною неявкою на виклики слідчого, невстановленням його місцезнаходження та підтвердження виїзду за межі України.
03.10.2019 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі 3500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зо становить 6 485 500 гривень, і покладенням на нього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04.10.2019 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалено після затримання ОСОБА_7 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, вирішити питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами, зокрема: даними заяви ОСОБА_12 про злочин від 22.06.2018 та протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 12.07.2018; даними протоколів допитів потерпілих ОСОБА_13 від 12.07.2018, ОСОБА_14 від 16.07.2018, ОСОБА_15 від 27.10.2018, ОСОБА_16 від 28.09.2018.
На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого суддів про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.05.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді судом клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 03.09.2019 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, у зв`язку із систематичною неявкою на виклики слідчого, невстановленням його місцезнаходження та підтвердження виїзду за межі України.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника підозрюваного у апеляційній скарзі на відсутність у матеріалах справи достатніх даних на підтвердження наявності у ОСОБА_7 статусу підозрюваного, та необґрунтованість складеної стосовно нього підозри, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Як убачається із матеріалів справи, слідчим на підтвердження направлення ОСОБА_7 у порядку ст. 135 КПК України повідомлення про підозру, долучено до клопотання копії накладних та фіскальних чеків від 23.04.2019 (а.с.к.п. 15-16).
З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування у відповідності до вимог ст.ст. 135, 278 КПК України вжито відповідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 23.04.2019 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому, у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України, ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на відсутність достатніх даних на підтвердження дотримання встановленого законом порядку оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, спростовується долученими до клопотання слідчого матеріалами, зокрема даними постанови слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 03.09.2019 про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, даними листа начальника сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Київській області від 09.09.2019 №393/108/19/0119 (а.с.к.п. 37-42, 46-47).
Порушень органом досудового розслідування встановленого законом порядку оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, та недотримання вимог Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідування злочинів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 54/1858 від 26.02.1997, колегією суддів не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_17 запобіжний захід у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3