Справа № 303/6618/19
н. р. ст. звіту - 94
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 17.07.2019 до ЄРДР за №0001623 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
інших учасників: потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 17 липня 2019 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, у м. Мукачево, по вул. Ілони Зріні, 42, навпроти ЗОШ №4 на автобусній зупинці, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного відкритого заволодіння чужим майном підійшов із заду до потерпілої ОСОБА_6 , яка сиділа на лавиці на автобусній зупинці, та застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої, а саме: наніс один удар із заду по голові, чим завдав ОСОБА_6 фізичного болю.
Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном відкрито викрав із лавиці належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки HUAWEI Y5 чорного-синього кольору, вартість якого становить 2000,00 гривень, після чого втік з місця вчинення злочину, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2000,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що в той день він приїхав з м. Берегово десь біля 22:00 години і зайшов в «кімнату ігрових апаратів», посидів там десь 2 години, пограв всі гроші та пішов додому.
Проходячи біля ЗОШ №4 знайшов телефон, який знаходився на не освітлюваній ділянці тротуару. Даний телефон був ним помічений, так як в ньому був увімкнутий екран. Піднявши телефон, попрямував до «кімнати ігрових апаратів», де попросив ОСОБА_7 , щоб він здав телефон до ломбарду, на що той сказав, що не має при собі паспорту і пішов запитати ОСОБА_8 , який пішов до ломбарду та здав телефон пред`явивши свій паспорт, після чого йому, ОСОБА_3 , дали гроші.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 , своєї вини, вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у грабежі, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої повністю доведена наступними доказами, які безпосередньо досліджено судом та які суд визнає належними та допустимими і які узгоджуються між собою та в сукупності є достатніми для прийняття рішення щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 поза розумним сумнівом.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що вона вночі 17 липня 2019 року рухаючись в бік центру (до таксі), знаходячись в районі ЗОШ №4, присіла на лавиці та зателефонувала мамі. Після телефонної розмови, поклала телефон на лавиці, з права від себе, та маючи на меті закурити цигарку, почала відкривати сумку, що висіла через плече, по лівій бік.
Саме в цей момент отримала удар ззаду, по потиличній частині голови. Від отриманого удару впала на землю та побачила особу, яка схилившись посміхалася їй в обличчя.
Обличчя даної особи, як показала ОСОБА_6 , зважаючи на гарну візуальну пам`ять, вона запам`ятала та впізнає в ньому обличчя обвинуваченого ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає давно і познайомився з ним в м. Мукачево. Щодо обставин події повідомив наступне.
Так, однієї ночі, дати не пам`ятає, в липні 2019 року, він знаходився в «кімнаті ігрових автоматів», що в центрі міста Мукачево, біля ломбарду по АДРЕСА_2 та до нього підійшов ОСОБА_10 , який повідомив, що має телефон, який хоче здати, проте немає при собі паспорту.
Зважаючи на те, що в той момент паспорта в нього також не було, він, ОСОБА_11 , запитав друга ОСОБА_12 , чи той має при собі паспорт і чи можна «записати на нього телефон». Той погодився і вони оформили в ломбарді телефон на ОСОБА_13 , отримавши кошти в сумі 800,00 гривень, які він передав ОСОБА_10 .
Форос вказав на те, що тієї ночі він вже бачив ОСОБА_10 , оскільки також з ним грав у «ігрові автомати» десь після 22:00 години. Потім він ( ОСОБА_7 ) зустрівся з ОСОБА_12 , це було десь о 22-23 годині ночі і ОСОБА_10 вже не було, і вони удвох продовжили грати в «автомати». Пізніше до зали ігрових автоматів повернувся ОСОБА_14 щоб здати телефон.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що вночі, дати він не пам`ятає, в липні 2019 року на прохання ОСОБА_16 , він здав телефон марки «HUAWEI» до ломбарду.
По настанню часу «викупу» вказаного заставного майна, він, ОСОБА_15 , зателефонував ОСОБА_17 , який повідомив про відсутність в нього необхідних коштів.
Зважаючи на небажання втягуватися в боргові зобов`язання перед ломбардом, як показав ОСОБА_15 , даний телефон був ним «викуплений» за власні кошти та відданий в користування сину, в якого і знаходився до моменту передання ним, ОСОБА_15 телефону працівникам поліції.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 липня 2019 року було оглянуто автобусну зупинку - магазин Квіти, яка знаходиться навпроти будинку №42 по вулиці Ілони Зріні та встановлено, що з правої сторони автобусної зупинки знаходиться пляма неправильної геометричної форми розміром близько 20см х 15см з речовиною буро-червоного кольору, з виду схожої на кров.
З листа ПТ Ломбард Фінанс за № 151/8 від 03 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_15 , 17.07.2019 року о 02:24 год. заклав мобільний телефон марки HUAWEI Y5 2018 (DRA-L), С/№ НОМЕР_1 .
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 серпня 2019 року ОСОБА_15 добровільно видав мобільний телефон марки HUAWEY. На запитання звідки у нього телефон, ОСОБА_15 повідомив, що цей телефон попросив здати до ломбарду ОСОБА_11 , а він потім його відкупив. Згідно висновку експерта ТзОВ Ріалті-О про вартість об`єкта, ринкова вартість мобільного телефону марки HUAWEI Y5, 2018 року, бувшого у користуванні, станом на 17.07.2019 становить 2000,00 гривень.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2019 року, переглянутого судом відеозапису його проведення, який збережено на диск марки «VIDEX» та який відповідно до постанови від 27 вересня 2019 року визнано письмовим доказом у кримінальному провадженні, потерпіла ОСОБА_6 впізнала за формою обличчя, стрижкою волос, кольору очей та посмішкою ОСОБА_18 як особу, яка 17 липня 2019 року нанесла їй тілесні ушкодження та відкрито заволоділа її мобільним телефоном.
За клопотанням сторони захисту судом допитано свідка ОСОБА_18 , яка показала суду, що перебуває з обвинуваченим ОСОБА_3 у родинних відносинах, останній являється її сином. Зазначила, що зі слів ОСОБА_19 , їй відомо про те, що телефон в крадіжці якого його обвинувачують, був ним знайдений біля ЗОШ №4.
ОСОБА_18 вказала на порушення, які, на її думку, допустив слідчий ОСОБА_20 , при проведенні впізнання її сина ОСОБА_3 потерпілою, які полягають у наступному.
Так, будучи безпосередньо присутньою при здійснені вказаної дії, стала свідком того, як слідчий ОСОБА_20 , у присутності двох працівників поліції, особи «Капац», двох понятих та слідчого, який здійснював відеозйомку, до безпосереднього впізнання потерпілою, яка знаходилася в кімнаті, що є суміжною тій, де серед інших пред`явлених для впізнання осіб, перебував її син ОСОБА_19 , зайшовши до даної кімнати підійшов саме до її сина із запитанням: « ОСОБА_3 ?» на що отримав від останнього ствердну відповідь.
Судом переглянуто під час судового розгляду, в тому числі повторно за участю свідка ОСОБА_18 , відеозапис пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2019 року. На відеозаписі відображено процес впізнання за яким потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_18 як особу, яка нанесла їй тілесні ушкодження та відкрито заволоділа її мобільним телефоном.
Переглянутим відеозаписом повністю спростовано покази свідка ОСОБА_18 щодо можливих порушень при проведенні впізнання під час досудового розслідування, жодних порушень КПК України при проведенні впізнання судом не встановлено, а відтак до показів ОСОБА_18 , яка є матір`ю обвинуваченого суд ставиться критично.
Окрім цього даний свідок не відкривався стороні обвинувачення, відповідно до ст. 290 КПК України, як про це зауважив в суді прокурор, а відтак покази свідка ОСОБА_18 , згідно із ч.12 ст. 290 КПК України, суд визнає недопустимим доказом.
Відомостей про, що потерпіла ОСОБА_6 мала підстави оговорювати обвинуваченого суду не надано. При проведенні впізнання під час досудового розслідування, безпосередньо в судовому засідання потерпіла показала на ОСОБА_18 як на особу, яка її ударила та заволоділа її телефоном, а відтак суд кладе її покази, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, в основу обвинувального вироку, а твердження обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення кримінального правопорушення суд оцінює критично та розцінює їх як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнення покарання так як останні повністю спростовано сукупністю досліджених судом доказів (покази потерпілої, протоколи огляду місць події, висновок експерта, протокол впізнання, покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_15 ).
З врахуванням вищенаведеного, суд, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у грабежі, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, його молодий вік та приймає до уваги досудову доповідь органу пробації, який склавши соціально-психологічну характеристику обвинуваченого прийшов до висновку щодо можливості виправлення ОСОБА_18 без позбавлення волі, а відтак приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_18 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України та вважає, що таке покарання достатнє для виправлення ОСОБА_18 та попередження нових злочинів.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 05 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 03 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки HUAWEI Y5 2018, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній; диск марки VIDEX на якому збережено відеозапис пред`явлення особи для впізнання - залишити при матеріалах судового провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору

Суддя ОСОБА_1