ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/7919/19
Провадження № 1-кп/211/373/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0001342 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, громадянин України, який має середню-спеціальну освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 раніше судимий:

1. 29.01.1997 Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнився 01.08.1997 з Жовтоводської виправної колонії, підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 21.07.1999

2. 15.06.1999 Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 140. 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, з конфіскацією майна. Звільнився 18.09.2001 з Крюковської виправної колі Полтавської області умовно-достроково на невідбутий сірок 5 місяців 25 днів.

3. 04.07.2005 Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ч. З сг. 185 України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 26.10.2007 з Синельниковської виправної колонії Дніпропетровської області умовно- достроково на невідбутий строк 3 місяці 2 дні.

4. 27.05.2009 Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки.

5. 27.09.2010 Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 185.1 ст. 185. ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення в строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду від 27.05.2009. До відбування призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнився 07.03.201- Софіївської виправної колонії Дніпропетровської області.

6. 02.08.2019 Довгинцівським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки, 23.10.2019 року Дніпровським апеляційним судом було переглянуто вирок від 02.08.2019та змінено кваліфікацію з ч.2 ст. 309 КК України на ч.І ст. 309 КК України, вважати засудженим за ч.І ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим стром 2 роки, на підставі ст. 75, п.1,2 ч.І п.2 ч.З ст. 76 КК України, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
09.09.2019 року приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 прибув на кладовище «Центральне», яке розташоване в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу. Того ж дня, близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись на території вказаного кладовища зустрів раніше незнайомого гр. ОСОБА_5 , з яким почався діалог. В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт. Після чого ОСОБА_4 почав себе агресивно поводити, внаслідок чого у останнього винник раптовий злочинний намір на спричинення потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

Цього ж дня, приблизно о 18.10 год, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, знаходячись в положення стоячи, на відстані близько 3 метрів обличчям до потерпілого, підняв з землі невстановлений досудовим слідством металевий предмет, який лежав поряд з ним. Надалі, ОСОБА_4 , скориставшись моментом, коли потерпілий ОСОБА_5 повернувся до нього спиною, кинув в нього металевий прут в область лівої сідниці потерпілого, в результаті чого гр. ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої сідниці, які згідно висновку експерта №1598 від 11.10.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки- п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995р. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він 09.09.20019 року в 18 годин приїхав на центральне кладовище разом з особами ромської національності, прибрати на могилі, однак до них підійшов охоронець та почав звинувачувати у крадіжках, та почав знімати автомобіль на телефон, виникла сварка, а коли охоронець почав тікати кинув в нього металевий прут.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 09.09.2019 році він знаходився на роботі на центральному кладовищі, де він працює старшим охорони. Він побачив червоний автомобіль Москвич, на який жалілися люди, що крадуть метал, псують пам`ятники. Він підійшов до них з`ясувати, що вони роблять, однак на нього почали лаятись та кидатися. Він хотів сфотографувати номер авто, на нього кинулись, він почав тікати та в нього кинув обвинувачений металевий прут.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують його особу, досудову доповідь, судові експертизи.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, не працює, не одружений.

Обставин, що б пом`якшували покарання у відповідності до ст.. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком від 02.08.2019 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу визнано винним та призначено покарання, суд вважає необхідним врахувати призначене покарання на підставі ч.1 ст.71 КК УКраїни.

З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання 80 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71, ст. 72 ч.1 п.г КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання покарання за даним вироком за перерахунком вісім годин громадських робіт відповідає одному дню позбавлення волі з покаранням за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.08.2019 року, вирок було переглянуто Дніпровським апеляційним судом та призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, та остаточно до відбування призначити 2 роки 10 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1