Справа № 136/730/20
Провадження №11-сс/801/408/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали клопотання начальника Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000106 від 03.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Херсон, українця, громадянина України,

жителя АДРЕСА_1 ,

за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 25.05.2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25.06.2020 року включно, без встановлення застави як альтернативного запобіжного заходу, -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000106 від 03.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України по кримінальному провадженню, які існували на час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 на даний час не зменшились та не відпали, а тому виникла необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки закінчити досудове розслідування в межах ухвали Липовецького районного суду від 04.04.2020 року неможливо.

Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 25.05.2020 року клопотання начальника Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

підозрюваному ОСОБА_8 строком до 25.06.2020 року включно, без встановлення застави як альтернативного запобіжного заходу.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 25.05.2020 року та відмовити в задоволенні клопотання начальника Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, що підозра відносно його підзахисного є необґрунтованою, базується на припущеннях.

У своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить звільнити його з-під варти, посилаючись на те, що в період вчинення злочину, у якому він підозрюється, він знаходився у СІЗО №13 м. Київ, тому вважає, що підозра ґрунтується на припущеннях і протиріччях.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_8 -задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим, відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 25.05.2020 року продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25.06.2020 року включно, без встановлення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк дванадцяти років, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам неможливе, обставин, передбачених ч. 3 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає.

Висновки слідчого судді про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного є обґрунтованими. Як вбачається з ухвали слідчого судді, прокурором під час розгляду клопотання було доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження строку дії застосованого запобіжного заходу, оскільки ризики, п передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Окрім цього, слідчим суддею враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного в їх сукупності, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника та підозрюваного про те, що підозра ґрунтується на припущеннях і протиріччях, є, як вважає колегія суддів необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання начальника Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, апеляційною інстанцією не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 25.05.2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25.06.2020 року включно,без встановлення застави як альтернативного запобіжного заходу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: