Справа № 728/1905/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/351/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 04 вересня 2018 року, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яснопольське, Джанкойського району, АР Крим, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19 березня 2018 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Визначено рахувати строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з часу приведення вироку до виконання.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження відносно його підзахисного.

В поданій апеляційній скарзі звертає увагу на те, що судом першої інстанції було грубо порушено норми матеріального та процесуального кримінального законодавства, а також рекомендації Вищого Спеціалізованого Суду України (далі ВССУ) та Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Вказує, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення містяться докази, які ним були покладені в основу вини ОСОБА_8 , а саме показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які за своїм змістом є суперечливими, та такими, що викликають сумніви щодо доведеності вини останнього у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, натомість такі сумніви та припущення, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України повинні були тлумачитися на користь обвинуваченого. Також зазначає, що інші докази, які були покладені в основу обвинувального вироку, а саме: протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03 вересня 2018 року, протокол огляду місця події від 03 вересня 2018 року не є належними доказами по справі, оскільки не містять будь-якої вагомої інформації щодо вчиненого злочину ОСОБА_8 , а довідка, про вартість викраденого майна, видана неповноважною особою, тому не є законним та допустимими доказом по справі. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що при допиті потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , судом не було надано їх показанням відповідної оцінки, оскільки вони не є такими, що чітко вказують на винність саме ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного злочину, та при цьому не взяв до уваги показань самого обвинуваченого, який в судовому засіданні вказав, що переплутав свій велосипед з велотранспортом ОСОБА_10 , в зв`язку з чим забрав велосипед останньої, та відкрито вів його в руках.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 19 березня 2018 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком в 1 рік, судимість якого не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин.

03 вересня 2018 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. В. Ющенка в м. Батурин, Бахмацького району, Чернігівської області, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно здійснив викрадення підліткового спортивного велосипеда марки «Старк Формула», вартістю 1500 грн., який знаходився біля входу до магазину «Секонд Хенд» та належав ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріальні збитки на вказану суму.

Також, 03 вересня 2018 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. В. Ющенка в м. Батурин, Бахмацького району, Чернігівської області, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно здійснив викрадення жіночого велосипеда марки «Аіст», вартістю 1350 грн., який знаходився біля кафе «Старий Батурин» та належав ОСОБА_10 , чим заподіяв останній матеріальні збитки на вказану суму.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які висловились на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу сторони захисту задовольнити частково, скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного вироку, вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, згідно вироку, обвинуваченому інкримінується вчинення крадіжок двох велосипедів .

Саме такі дії склали об`єктивну сторону правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, судом не враховано, що встановлення вартості викраденого майна має вирішальне значення для кваліфікації злочину, передбаченого ст. 185 КК України.

При цьому, згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, передбачено чіткий порядок визначення розміру заподіяної злочином шкоди та встановлено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Натомість, розглядаючи дане кримінальне провадження, суд не звернув увагу на відсутність висновку експерта, а визначив розмір заподіяної злочином шкоди на підставі довідок про розмір збитків, наданих директором ПП ОСОБА_13 та директором ринку «Колос», при цьому жодним чином не перевіривши відповідність осіб, що їх склали, вимогам ст. 69 КПК України та не дав жодного аналізу допустимості цих доказів, які в подальшому прийняв до уваги при постановленні обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 .

Таким чином, суд першої інстанції, залишив недослідженими ті обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, що безумовно перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що вирок суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Під час нового судового розгляду необхідно повно та всебічно, у повній відповідності з вимогами кримінального та кримінального процесуального закону розглянути кримінальне провадження відносно обвинуваченого, усунути зазначені в ухвалі недоліки та постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4