Справа № 159/1490/20
Провадження № 1-кс/159/297/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000012 від 17.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 27.03.2020 в ході проведення огляду місця події в м. Ковелі по вул. Володимирській, 111.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділенням Ковельського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 17.03.2020 року за ч. 1 ст. 358 КК України про те, що невстановлені особи на території м. Ковель організували функціонування складських приміщень з метою накопичення та подальшого незаконного збуту побутової техніки, засобів особистої гігієни, побутової хімії та товарів повсякденного вжитку, котрі ввезені на територію України з порушенням митного законодавства на підставі підроблених дозвільних документів.

В ході проведення досудового розслідування 26.03.2020 року о 18 год. 36 хв. працівниками Ковельського ВП ГУНП у Волинській області по вул. Володимирській, 111 у м. Ковелі було виявлено автомобіль марки «Mercedes-Benz 411CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходились підгузки фірми «DADA» в кількості 1510 пачок, документи про походження яких підроблені.

Відповідно до наданих приватним підприємцем ОСОБА_5 відомостей, 1510 пачок підгузників фірми «DADA» він придбав 26.03.2020 року у м. Устилуг у ТОВ «Велфорд». Походження товару та його законність на території України засвідчив митною декларацією, на якій дата завершення проведення Волинською митницею операції щодо ввезення (розмитнення) в Україну з Польщі дитячих підгузників фірми «DADA» - 25.03.2020 року та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи до цього ж товару від 29.11.2019 року № 12.2-18-3/26288. Дати зазначені у цих документах не можуть відповідати дійсності, оскільки невідомо яким чином на товар, який розмитнений 25.03.2020 року, можна отримати висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи 29.11.2019 року. Таким чином, є підстави вважати, що дані документи підроблені. Для переміщення вказаних підгузників використовувався автомобіль марки «Mercedes-Benz 411CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ), що є знаряддям вчинення злочину.

Зазначені підгузники, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 були оглянуті під час проведення огляду місця події 26.03.2020 року, вилучені з місця події. 27.03.2020 року вилучений з місця події автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та підгузники визнані у кримінальному провадженні речовими доказами.

Оскільки вказані підгузники, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на думку слідчого та прокурора, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою їх дослідження органом досудового розслідування, а також правомірного утримання, а тому слідча звернулась до суду з клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених вище.
Власник майна - ОСОБА_5 вказував на недоведеність ввезення на територію України підгузників з порушенням митного законодавства, а тому просив в задоволенні клопотання відмовити. Вказував, що він є фізичною особою-підприємцем, добросовісним набувачем цього товару, офіційно придбав його, будь-якого відношення до створення супровідних документів він не має, як не має відношення і до розмитнення цього товару. Документи, які він представив надала фірма, на якій придбав підгузники.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши прокурора та власника майна, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного клопотання, оскільки.

Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України - слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З витягу з кримінального провадження № 0000012 від 17.03.2020 вбачається, що слідчим відділенням Ковельського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови старшого слідчого Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 від 27.03.2020 усе вилучене під час проведення огляду місця події майно визнано речовими доказами.

Однак, під час розгляду клопотання встановлено, що на даний час у даному кримінальному провадженні підозру нікому не оголошено.

Органом досудового розслідування при проведені огляду місця події в м. Ковелі по вул. Володимирській, 111, вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz 411CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , підгузки фірми «DADA» у кількості 1510 пачок та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Однак, безпосередньо в судовому засіданні прокурором, на якого покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, не доведено, що вилучений транспортний засіб, підгузники та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в своїй сукупності мають відношення до даного кримінального провадження чи можуть стверджувати про підробку дозвільних та фіскальних документів.

Крім цього, прокурор стверджує, що ОСОБА_5 незаконно ввезено на територію України зазначені підгузники.

Однак, у матеріалах кримінального провадження наявна видаткова накладна № ВФ-0000008 від 26.03.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Велфорд», яка свідчить про купівлю ОСОБА_5 підгузників ДаДа в асортименті 1510 пачок вартістю 219850,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Матеріали провадження не містять жодних доказів, які вказували б на те, що вилучені під час огляду місця події транспортний автомобіль марки «Mercedes-Benz 411CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та підгузки фірми «DADA» у кількості 1510 пачок,можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження.

Крім того, стороною обвинувачення також не доведено необхідність накладення арешту на вищезазначене майно та ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , в установленому законом порядку зареєстрований фізичною особою-підприємцем, який здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування (2 група платника єдиного податку) з відповідним переліком видів господарської діяльності (КВЕД), що стверджуються копією витягу з реєстру платників єдиного податку. Місце провадження господарської діяльності - АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Безпосередньо під час розгляду клопотання прокурором, на якого покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, не доведено правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб, документи та інші товарно-матеріальні цінності, що були вилучені в ході проведення огляду місця події по АДРЕСА_2 , оскільки не доведено, що вказані матеріальні цінності мають відношення до даного кримінального провадження, набуті ФОП ОСОБА_5 у незаконний спосіб або ж шляхом ухилення від сплати митних платежів при ввезенні на територію України.

Окрім того, кримінальне провадження відносно конкретної особи не здійснюється, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам не оголошувалось, а тому надання дозволу на тимчасове обмеження конституційних прав та свобод буде прямо суперечити нормам Конституції України та чинному законодавству України.

За таких обставин в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна, - відмовити.

Тимчасово вилучене майно: автомобіль марки "Mercedes-Benz 411CDI", номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходяться підгузки фірми "DADA" у кількості 1510 пачок,свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , - негайно повернути власникам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 02 квітня 2020 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1