Дата документу 24.06.2020
Справа № 334/5902/17
Провадження № 1-кп/334/104/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002220 від 17.05.2017, відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні суспільно небезпечних діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 , ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, у стані неосудності.
Клопотання обґрунтоване тим, що 15 травня 2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 не усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій та не керуючи ними, перебуваючи біля будинку № 44 по бульвару Вінтера в місті Запоріжжя побачив люк теплової камери, підійшовши до вказаного люка, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв кришку металевого люка інвентарний номер 0430230, яка належить концерну «Міські теплові мережі» вартістю 900 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) та разом із вказаним майном залишив місце вчинення суспільно небезпечного діяння, та розпорядився вказаним майном на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 заволодів майном, що належить концерну «Міські теплові мережі», в результаті чого завдав матеріальний збиток на загальну суму у розмірі 900 гривень 00 копійок.

Також, 20 травня 2017 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , не усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій та не керуючи ними, перебуваючи біля будинку № 11 по бульвару Бельфорський в місті Запоріжжі, підійшовши до люка газового колодязя, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв кришку металевого люка, яка належить ПАТ «Запоріжжгаз», вартістю 469 гривень 37 копійок (без урахування ПДВ) та разом із вказаним майном залишив місце скоєного суспільно небезпечного діяння, розпорядився вказаним майном на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 заволодів майном, що належить ПАТ «Запоріжжгаз», в результаті чого завдав матеріальний збиток на загальну суму у розмірі 469 гривень 37 копійок.
Також, 14 червня 2017 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , не усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій та не керуючи ними, перебуваючи біля будинку № 8 по провулку Якірний в місті Запоріжжя, підійшовши до люка теплової камери , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв кришку металевого люка, яка належить концерну «Міські теплові мережі» вартістю 1040 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) та разом із вказаним майном залишив місце скоєного суспільно небезпечного діяння, та розпорядився вказаним майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 заволодів майном, що належить Концерну «Міські теплові мережі», в результаті чого завдав матеріальний збиток на загальну суму у розмірі 1040 гривень 00 копійок.
Прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , просив застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він влітку 2017 року, точні дати не пам`ятає, викрав три металеві кришки з люків та здав їх на металобрухт, а виручені гроші витратив на власні потреби. Проти застосування відносно нього заходів медичного характеру не заперечує.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Представники потерпілих осіб Концерну «МТМ», ПАТ «Запоріжгаз» надали суду заяву про розгляд даного клопотання без їх участі.
Заслухавши думку прокурора, особи, стосовно якої передбачається застосування примусового заходу медичного характеру, та її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та докази, зібрані під час досудового розслідування, суд прийшов до наступного висновку.
Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами: - заявою Концерну «МТМ» про крадіжки люків теплової камери, довідками про їх вартість, інвентарними картками обліку основних засобів; - заявою ПАТ «Запоріжгаз» про вчинення крадіжки металевого люка газового колодязя, довідкою про вартість майна, інвентарною карткою основних засобів; - протоколами огляду місця події; - заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу кришок металевих люків; - протоколами пред`явлення особи для впізнання; - протоколом огляду предмета; - протоколом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_4 , в присутності захисника, понятих показав місце скоєння кримінального правопорушення.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР №433 від 16.08.2017 ОСОБА_4 виявляла та виявляє на теперішній час психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, емоційно-вольовий дефект особистості.
ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним спостереженням.
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечні діяння, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 інкриміноване йому суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1, ч.2 ст.185 КК України, вчинив перебуваючи в стані неосудності, а тому він не підлягає кримінальній відповідальності. Однак як особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене Особливою частиною КК України, що є згідно ст.12 КК України невеликої і середньої тяжкості, підозрюваний ОСОБА_4 потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним спостереженням.
Відповідно до ч. 2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, суспільну небезпеку вчинених діянь, характеристику ОСОБА_4 , рекомендації, викладені у висновку судово-психіатричного експерта, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним спостереженням.
Цивільні позови концерну «Міські теплові мережі» залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 512-513, 516 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним спостереженням.
Цивільний позов Концерну «Міські теплові мережі» залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня її проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1