печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002808 від 14.04.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Прокурор в підготовчому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілий підтримав позицію прокурора.
Захисник заперечував проти призначення обвинувального акту у судове засідання та заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
У відповідності з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.4, 5 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до кримінально-процесуального закону обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданого суду обвинувального акта, сформульоване у ньому обвинувачення не відповідає викладеним у цьому ж акті фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Зокрема, в частині обвинувального акта щодо формулювання обвинувачення зазначено , що «… ОСОБА_7 , користуючись тим, що в приміщенні вказаного вище офісу окрім ОСОБА_6 нікого не має, наніс ОСОБА_6 удари в різні частини тіла та завдав предметом схожим на шило, який приніс з собою, закриту черепно-лицьову травму…». Вказане формулювання не містить опису реального перебігу подій та послідовності вчинення дій. В той час, як в частині обвинувального акту щодо викладу фактичних обставин справи міститься детальний опис та послідовність нанесених ОСОБА_6 ударів та дій ОСОБА_7 .
Згідно ж п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.

Неконкретність обвинувачення є порушенням права обвинувачених на захист, яке не може бути усунене судом в ході судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.314, 369 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002808 від 14.04.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України-повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 6.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1