Справа № 442/2429/20
Провадження № 1-в/442/158/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю учасників судового засідання:
прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника ДВК № 40 ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаї Дітковецькі Бродівського району, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, засудженого 10.03.2016 Бродівським районним судом Львівської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.
Початок строку 08.11.2016 Кінець строку 08.11.2021,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
Вислухавши пояснення засудженого, який заяву просив задовольнити, думку представника ДВК № 40, який підтримав заяву, та прокурора, який проти задоволення заяви заперечував з тих підстав, що не оплачено повністю шкоду за цивільним позовом, засуджений має чотири стягнення за злісні порушення, а його виправлення було лише протягом останнього року, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Встановлено, що вироком від 10.03.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289; ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 850 гривень штрафу; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; згідно ст. 70 КК України, остаточно визначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна; цивільні позови до ОСОБА_3 задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 процесуальні та судові витрати.
Як вбачається з наданої суду характеристики, складеної начальником дільниці соціальної реабілітації майором внутрішньої служби ОСОБА_4 , затвердженої заступником начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 08.11.2016. Під час перебування в УВП (№ 19) м. Львова характеризувався посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією слідчого ізолятору не заохочувався.З 23.11.2016 відбуває покарання в державній установі „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) та за час відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення режимних вимог, за що чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дані порушення виразились у зберіганні заборонених предметів та отриманні перекиду. Адміністрацією установи три рази заохочувався, на громадських засадах працевлаштований в будівельній бригаді дільниці, до роботи відноситься сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу „Духовне відродження, відвідує церкву установи чим реалізує дану програму, прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, в 2019 році закінчив навчання в навчальному центрі при Дрогобицькій виправній колонії № 40 та здобув освіту „слюсар з ремонту автомобілів. Бере участь у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення, член виробничої секції, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі.
Згідно протоколу № 13 від 11.07.2018 комісією ДВК-40 засудженому відмовлено у застосуванні ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому що не стає на шлях виправлення.
Згідно протоколу № 10 від 22.05.2019 комісією ДВК-40 засудженому відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому що не став на шлях виправлення. Згідно протоколу № 18 від 26.09.2019 комісією ДВК-40 засудженому повторно задоволено у застосуванні ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому що стає на шлях виправлення та постановою начальника колонії переведено для подальшого відбування покарання у дільницю соціальної реабілітації. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_3 переусвідомив свою минулу хибну поведінку, погляди на майбутнє життя після звільнення носять суспільно-корисний характер, здатний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та немає установок до повернення злочинної діяльності, у разі умовно-дострокового звільнення від відбування покарання буде проживати за адресою: Львівська область, Бродівський р-н, с. Гаї Дітковецькі; вину у скоєному злочині визнав, щиро розкаявся; пред`явлений судом позов 6 451 грн 76 к. погашено частково в сумі 1 340 грн 64 к.; засуджений ОСОБА_3 на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Згідно ст. 81 КК України підпадає під умовно-дострокове звільнення після відбуття ним 2/3 строку покарання.
Враховуючи вищенаведене, та те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі є передчасною, оскільки засуджений не довів свого виправлення, чотири рази притягався до дисциплінарної відповідальності протягом строку відбування покарання з 2017 по 2018 роки, а поведінка його почала змінюватися у 2019 році (3 заохочення), тобто часу набагато меншому від того, який провів засуджений у місцях позбавлення волі, а тому заява задоволенню не підлягає.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 372, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
У заяві засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1