Справа № 496/4957/19
Провадження № 1-кп/496/210/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Ширяєвського району с. Ревове, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 14.02.2019 р. Суворовським районним судом м. Одеса за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2019 р. приблизно о 08-00 годин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, через огорожу проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими особами, шляхом відкриття дверей проник в приміщення будинку, де з метою особистого збагачення, таємно заволодів майном ОСОБА_6 , а саме двома чавунними радіаторами опалення, загальною вартістю 1000 грн. Після чого, ОСОБА_4 виніс майно за межі домоволодіння, де розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді, зазначено, що виходячи з того, що ризик вчинення повторного злочину дуже високий, ризик для суспільства низький, органи пробації вважає що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становить небезпеку для суспільства.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується негативно, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, також суд враховує той факт, що ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та в період іспитового строку скоїв злочин.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, зазначені вище, а також наведені вище характеризуючи данні обвинуваченого суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання ОСОБА_4 повинно бути призначено за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки він скоїв новий злочин до відбуття покарання, яке було призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 14.02.2019 року у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 2 роки.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України та арешту відповідно до ст. 174 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - не підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 14.02.2019 року, і остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою, під час досудового розслідування та судового розгляду у період з 05.12.2019 року до 24.03.2020 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі: два чавунні радіатори опалення залишити власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1256,08 гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду від 18 червня 2019 року по справі №496/2143/19.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1