Справа № 372/3464/17
Провадження № 1-кп-12/20
В И Р О К
іменем України

17 січня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000428 від 06.03.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київа, громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у складанні приватним підприємцем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, при наступних обставинах.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи фізичною особою-підприємцем, та маючого сертифікат інженера-землевпорядника №012015 від 29.11.2013, керуючись у своїй діяльності, зокрема, Земельним кодексом України, Законами України «Про землеустрій», «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», будучи суб`єктом землеустрою в розумінні ст. 4 та п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про землеустрій», будучи обізнаним у тому, що відповідно до п. а) ч. 2 та ч. 3 ст. 28 вказаного Закону розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; а також, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією, вчинив складання підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, яке виразилось у наступному.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , у період часу з 18 березня 2016 року по 05 квітня 2016 року, більш точного часу слідством не встановлено, достовірно усвідомлюючи невідповідність зазначеної ним інформації фактичному складу агровиробничої групи ґрунтів на земельних ділянках замовників документації із землеустрою, оскільки у його користуванні перебував проект формування та встановлення меж території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, до якого він мав вільний доступ, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на підробку офіційного документу, достовірно знаючи, що розміщенні на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:001:0105, :04:001:0106, :04:001:0107, :04:001:0108, :04:001:0109, :04:001:0110, :04:001:0111, :04:001:0112, :04:001:0113 ґрунти є особливо цінними, оскільки вказані відомості відображені в проекті формування території Краснослобідської сільської ради, з метою уникнення проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації, зазначив у «Схемі розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради, Обухівського району, Київської області», що в розумінні п. 15 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» є невід`ємною складовою Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в адміністративних межах Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, завідомо неправдиві відомості, а саме шифр агровиробничої групи ґрунтів «49г», які залягають на ділянці, та вказав, що розміщенні на земельних ділянках ґрунти не відносяться до особливо цінних.

Згідно Висновку крупномасштабного ґрунтового обстеження ґрунтів земельних ділянок в адміністративних межах Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області за вих. №01-12/278 від 16.05.2017, що були відведенні у приватну власність громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - згідно природно-сільськогосподарського районування України, земельна ділянка знаходиться в межах 08 Білоцерківсько-Миронівського природно-сільськогосподарського району провінції Лісостепова Правобережна. Натурне обстеження ґрунтів і лабораторні аналізи показали, що в межах земельної ділянки сформувались чорноземи типові мало гумусні глибокі легкосуглинкові (агровиробнича група ґрунтів 53г). Згідно ст. 150 Земельного кодексу України та наказу Держкомзему України від 06.10.2003 № 245 «Про затвердження переліку особливо цінних ґрунтів», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.10.2003 року №979/8300, ґрунти зазначеної земельної ділянки входять до переліку особливо цінних ґрунтів провінції ОСОБА_17 .

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №8-4/1295 від 29.08.2017, підпис у графі « ОСОБА_7 » Схеми розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради, Обухівського району, Київської області виконано ОСОБА_7 , зразки якого були надані для порівняння. Відбиток печатки ФОП « ОСОБА_7 » (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у Схемі розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради, Обухівського району, Київської області нанесено за допомогою печатки ФОП « ОСОБА_7 » (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), зразки якої було надано для порівняння. Відбиток печатки « ОСОБА_7 Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №012015» (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у Схемі розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради, Обухівського району, Київської області, нанесено за допомогою кліше печатки « ОСОБА_7 Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №012015» (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зразки якої надані для порівняння.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.358 КК України як у складанні приватним підприємцем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення.

За результатами судового розгляду суд визнає вказане обвинувачення недоведеним і вважає, що відносно ОСОБА_7 слід ухвалити виправдувальний вирок з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Мотиви, з яких суд відкидає докази, на яких ґрунтувалось обвинувачення, наступні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та показав, що працює приватним підприємцем, розробляє проекти землеустрою. В 2016 році до нього звернулись громадяни для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області. Замовниками були надані всі документи, обвинувачений розробив проект землеустрою, погодив його у відповідних органах, в подальшому на підставі даного проекту, громадяни отримали право власності на земельні ділянки. В подальшому відносно нього було порушено кримінальне провадження за невірне зазначення у «схемі розташуванні земельних ділянок» шифр агровиробничої групи ґрунтів, а саме зазначення ним, що ґрунти, які залягають на земельних ділянках не відносяться до особливо цінних ґрунтів. Проте, обвинувачений вказує, що на час складання ним відповідної схеми йому не було достеменно відомо, що на земельних ділянках залягають особливо цінні ґрунти. Агрогрупи ґрунтів вказані на старих схемах формування земельних ділянок, але вони виготовленні ще у 70 роках ХХ століття і не є точними. На схемі формування земельних ділянок була зазначена група ґрунтів «49г», тобто такі, які не є особливо цінними, тому він і вказав таку інформацію, на даних схемах не було визначено які саме ґрунти на земельних ділянках, проте вони були визначені кольором, який в таблиці вказаний як землі, які не є особливо цінними. Якісну характеристику ґрунтів він не перевіряв, оскілшьки така перевірка не є обов`язковою. Зазначив, що особливо цінні ґрунти також можна передавати у власність громадянам, проте в такому разі, при розробці проекту землеустрою потрібно проводити державну експертизу, і в даному випадку, при замовлені експертизи вартість його робіт була би вищою, а те, що на даних земельних ділянках залягають особливо цінні ґрунти є не підставою для не надання їх у власність, тому в нього не було жодного умислу уникати експертизи. Агрогрупи ґрунтів повинно перевіряти Держгеокадастр при погодженні проекту, відповідно до ЗУ «Про землеустрій» в його обов`язки не входило перевіряти якісні характеристики ґрунтів при розробці проекту землеустрою. Вказує, що не знав, що ці землі є особливо цінними.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сторона обвинувачення посилається на те, що вина ОСОБА_7 підтверджується показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також письмовими та речовими доказами кримінального провадження, зокрема:

заявою про вчинення злочину від 07.03.2017 від ОСОБА_22 та інших за ознаками ч.1 ст.190 КК України (т.1 а.с.65);

протоком виїмки документів, до яких надано тимчасовий доступ від 27.03.2017, відповідно до якого вилучено проект землеустрою (т.1 а.с.76);

протоколом огляду документів, проекту землеустрою від 27.03.2017 (т.1 а.с.77-81);

постановою про визнання речовими доказами земельні ділянки від 30.03.3017 (т.1 а.с.86);

постановою про визнання речовим доказом проект землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області (т.1 а.с.90);

протоколами обшуків від 14.04.2017 на земельних ділянках, під час яких вилучено проби ґрунту із різної глибини 60-70 см, 40-50 см, 20 см. (т.1 а.с.110-117);

технічним звітом щодо крупномаштабного обстеження ґрунтів з додатками земельної ділянки в адміністративних межах Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області виконаної ДП «Головним науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» в 2017 році, де у висновку вказано, що натурне обстеження ґрунтів і лабораторні аналізи показали, що в межах земельної ділянки сформувались чорноземи типові малогумісні глибокі легкосуглинкові (агровиробнича група ґрунтів 53г), ґрунти зазначеної земельної ділянки входять до переліку особливо цінних ґрунтів провінції Лісостепова Україна (т.1.а.с.120-134);

протоколом обшуку від 31.05.2017 приміщення офісу ФОП « ОСОБА_7 ,», за адресою АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 144-155);

постановою про визнання речовими доказами від 01.06.2017 (т.1 ас.158);

договорами на створення проектно-вишукувальних робіт, актами прийому-передачі виконаних робіт від 29.03.2016 між ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 з іншої сторони (т.1 а.с.161-2012);

схемами розташування земельної ділянки та кадастровим планом (т.1 а.с.206-207);

висновком експерта КНДЕКЦ від 29.09.2017 № 8-4/1295, відповідно до якого підпис у графі « ОСОБА_7 » Схеми розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області виконано ОСОБА_7 . Відбиток печатки ФОП « ОСОБА_7 » у Схемі розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області нанесено за допомогою кліше печатки ФОП « ОСОБА_7 ». Відбиток печатки « ОСОБА_7 Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №012015» (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у Схемі розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку) на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області нанесено за допомогою кліше печатки ОСОБА_7 Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №012015» (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (т.1 а.с.217-226);

постановою про визнання речовим доказом від 01.06.2017 (т.1 а.с.227);

протоколом огляду речових доказів системного блоку чорного кольору марки TrendsSonik, ноутбук чорного кольору марки Compag Presario CQ61 а також відтвореними відеозаписами цієї слідчої дії (т.1 а.с.229-232);

постановою про визнання речовим доказами від 18.09.2017 (т.1 ас.233);

договором на створення (передачу) проектно-вишукувальних робіт №1122 від 04.04.2017 між ОСОБА_11 та ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», заявою про виготовлення звіту про якісну характеристику грунтів на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області площею 2 га, схемою розташування та кадастровим планом (т.1 а.с. 255-262);

договором на створення (передачу) проектно-вишукувальних робіт №1123 від 04.04.2017 між ОСОБА_14 та ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», заявою про виготовлення звіту про якісну характеристику грунтів на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області площею 2 га, схемою розташування та кадастровим планом (т.1 а.с. 263-269);

договором на створення (передачу) проектно-вишукувальних робіт №1124 від 04.04.2017 між ОСОБА_25 та ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», заявою про виготовлення звіту про якісну характеристику грунтів на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області площею 2 га, схемою розташування та кадастровим планом (т.1 а.с. 270-284);

постановою про визнання речовими доказами від 03.11.2017 (т.1. ас.285);

проектом землеустрою виготовленої ФОП « ОСОБА_7 » щодо відведення земельних ділянок у власність гр. України (згідно списку додатку) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, 2016 р., де на аркуші 59 наявна Схема розташування земельних ділянок у власність гр. України (згідно списку додатку) на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області та вказано шифр 49г, назва агровиробничих груп темно-сірі опідзолені реградовані слабозмиті легкосуглинкові ґрунти. Ґрунти (шифр агрогрупи 49г), які залягають на зазначеній ділянці, не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що працює в Головному управлінні Держгеокадастрі Київської області, начальником відділу державної експертизи. По даній справі йому відомо, що проект землеустрою розробляв ОСОБА_7 , де було зазначено, що ґрунти на земельних ділянках не є особливо цінні, проте в подальшому виявили, що дані ґрунти є особливо цінними, а тому відповідно ст.9 ЗУ «Про державну землевпорядну експертизу» потрібно було щоб даний проект землеустрою пройшов державну експертизу. За достовірність даних в проекті землеустрою відповідає розробник, звіт про якісну характеристику ґрунтів не є обов`язковий. Перевірку проекту землеустрою Держгеокадастр не здійснює як і перевірку ґрунтів. Агровиробнича група ґрунтів може зберігатись в відділі Держкомзему Обухівського району, схемі формування територій, або можна замовити обстеження. Різниця по документам при цінних та особливо цінних ґрунтах, що при наявності останніх потрібно проводити державну експертизу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що працює в ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» начальником відділу екологічних та ґрунтових обстежень. Було замовлення громадян провести ґрунтове обстеження земельних ділянок в селі Красна Слобідка Обухівського району. Було виготовлено звіт по даних ґрунтам і надано висновок, що обстеженні ґрунти не відносяться до особливо цінних. Хто виїжджав на земельні ділянки та відбір ґрунту він не пам`ятає. Обстежували ґрунти восьми ділянок. Зразки ґрунту про дослідженні були. Земельні ділянки їм показують власники та надають копію кадастрового плану. Перевірявся вміст гумусу ґрунту «52г» від ґрунту «53» відрізняється вмістом гумусу. Ґрунти з часом можуть деградувати. Чому різні висновки по ґрунтах йому невідомо. Якість ґрунтів підтверджується картограмою агровиробничих груп.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що працює в ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» завідувачем лабораторії де проводяться дослідження ґрунтів. Агрогрупа визначається ґрунтознавцем при відповідних лабораторних дослідженнях. Здійснював аналіз зразків ґрунтів, проте висновки не складає, не може сказати, які по даній справі були ґрунти, бо не пам`ятає. Щодо двох звітів, то вказує, що технічний звіт на замовлення прокуратури є ґрунтовим обстеженням, а інший виготовлений на замовлення громадян таким не являється.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що працює ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» начальником відділу, підписував висновок виготовлений на замовлення прокуратури, який підтримує в повному обсязі. В 2017 році надійшло замовлення на ґрунтове обстеження земельної ділянки в межах села Красна Слобідка Обухівського району. Працівник інституту виїжджали на об`єкт, відібрали зразки ґрунтів, вивчили архівні дані та інші документи та склали висновок, що на даних земельних ділянках залягають ґрунти зі шифром «53г», тобто особливо цінні ґрунти. Земельні ділянки, по яких проводилось дослідження по всіх архівних документах відносились як особливо цінні землі. Вказує, що виключається ґрунти зі шифром «49». При виготовленні проекту землеустрою ґрунти перевіряються обов`язково. Карта ґрунтів по Київській області зберігається в них в інституті та в управліннях Держгеокадастру.

Судом також досліджено письмові докази, які були надані стороною захисту на доведення невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.358 КК України:

Положення про головне управління Держгеокадастру у Київській області затверджене Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308 (т .2 а.с.11-21);

Положення про управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області затверджене Наказом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру від 03.03.2015 № 24 (т.2 а.с.22-33);

посадову інструкцію головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області затверджену в.о. начальника управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області від 06.10.2015 (т.2 а.с.38-41);

посадову інструкцію головного спеціаліста відділу державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області затверджену в.о. начальника управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області від 06.10.2015 (т.2 а.с.42-45);

карту формування та встановлення меж території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області (т.2 ас.48).

Розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочину, передбаченим ч.2 ст. 358 КК України не доведена.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Стаття 91 КПК України встановила, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд прийшов до висновку, що Схема розташування земельних ділянок громадян України (згідно списку додатку) на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області де вказано шифр 49г, назва агровиробничих груп темно-сірі опідзолені реградовані слабозмиті легкосуглинкові ґрунти. Ґрунти (шифр агрогрупи 49г), які залягають на зазначеній ділянці, не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів, яка складена та підписана ОСОБА_7 на бланку у довільній формі та є складовою частиною проекту землеустрою виготовленого ФОП « ОСОБА_7 » щодо відведення земельних ділянок у власність гр. України (згідно списку додатку) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, 2016 р., не є офіційним документом, оскільки не відповідає вимогам встановленим у примітці до ст. 358 КК України.

Так, предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України є офіційний документ. Відповідно до примітки до ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 461/7315/15-к.

Обґрунтовуючи свою позицію, сторона обвинувачення посилається на те, що такий документ в розумінні п.15 ч.3 ст.50 ЗУ «Про землеустрій» є невід`ємною складовою Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в адміністративних межах Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області де обвинуваченим внесено завідомо неправдиві відомості, а саме шифр агровиробничої групи ґрунтів «49г», які залягають на ділянці, та вказав, що розміщенні на земельних ділянках ґрунти не відносяться до особливо цінних.

Однак, таке твердження не ґрунтується на законі і спростовується ним, оскільки ст. 50 Закону України «Про землеустрій» містить вичерпний перелік документів, які мають бути включені до проекту землеустрою.

Так, відповідно до ст.50 ЗУ «Про землеустрій» визначено, щ о проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Частина 3 статті 50 ЗУ «Про землеустрій», в редакції чинній на час вчинення інкримінованих дій визначала, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Тобто, п.15 ч.3 визначає, що до проекту землеустрою повинно бути надано викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки).

Відповідно до ч.1 8 Ст.186 Земельного Кодексу України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій»; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Таким чином, ані в пункті 15, ані в частині 3 статті 50 ЗУ «Про судоустрій», в якій визначено виключний перелік документів, які повинні бути наявні в проекті землеустрою, відсутній документ під назвою «Схема розташування земельних ділянок громадян України» так і документ як він вказаний у «змісті» проекту під назвою «експлікація агровиробничих груп ґрунтів».

Стороною обвинувачення не надано доказів та не обґрунтовано, яким нормативно-правовим документом визначено форму, реквізити документа, що визначає групу ґрунтів, на земельних ділянках, які передають у власність, не визначено органу, чи посадової особи, яка його видає та підписує, так і не надано доказів необхідності наявності такого документа при складанні проекту землеустрою.

Саме по собі складення документа в якому невірно вказано групу ґрунтів, які залягають на земельних ділянках, які передаються у власність, в проекті землеустрою, який не передбачений ст.50 ЗУ «Про землеустрій» не може бути підставою до притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.358 КК України.

За таких обставин, прокурором не доведено об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, зокрема, складання приватним підприємцем завідомо підробленого офіційного документа, який посвідчує певні факти, що має юридичне значення.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 склав завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує певні факти, що має юридичне значення суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто: ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наявність у справі інших доказів у своїй сукупності також не доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (подія злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, помякшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Аналіз дій обвинуваченого, фактичних обставин, підтверджених наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, не дає достатніх підстав стверджувати про достовірність доводів обвинувачення щодо тверджень і висновків слідчого, покладених в основу обвинувачення, належних і допустимих доказів вчинення обвинуваченим дій щодо складання завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що має юридичне значення у наданих і досліджених судом доказів немає. За таких обставин, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину суд тлумачить на його користь.

Суд вважає, що належних і допустимих доказів наявності вини обвинуваченого у вчиненні діянь, які б підлягали кваліфікації за ч.2 ст.358 КК України у межах цього кримінального провадженні не здобуто, обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, не узгоджується із зібраними по справі належними і допустимими доказами, тому не може покладатись в основу обвинувального вироку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумцій факту.

Враховуючи викладене, твердження слідчого у обвинувальному акті не узгоджуються із фактичними обставинами кримінального провадження, не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а обвинувачення ґрунтується на припущеннях та є сумнівним.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, тому відкидає докази обвинувачення.

Враховуючи викладене вище, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.358 КК України та склад такого злочину недоведеними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Суд вважає, що прокурором не виконано приписів ст.ст. 22, 92, 93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, збирання доказів, доведення перед судом їх переконливості, тому суд при вирішенні справи враховує загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи містить це діяння склад кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд вважає, що достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

Згідно п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, згідно ч.6 ст.284, п.3 ч.1 ст.373 КПК України обвинувачений підлягає виправданню, оскільки під час судового розгляду не доведено, що в його діянні є склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому слід врахувати, що земельні ділянки із зазначеними вище кадастровими номерами, визнані речовими доказами постановою прокурора від 30.03.2017 які на відповідальне зберігання нікому не передавались. Вжиті заходи забезпечення кримінального провадження слід скасувати в повному обсязі, оскільки достатні правові і фактичні підстави для їх існування відсутні, а розгляд кримінального провадження завершено. Тому слід скасувати арешт земельних ділянок, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 04.04.2017.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню, суд вважає необхідним на підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертиз в загальному розмірі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 358 Кримінального кодексу України та виправдати його в зв`язку із недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

Речові докази: CD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження; ноутбук чорного кольору Compaq Presario CQ61 серійний номер CNF9434X6M з зарядним пристроєм; системний блок чорного кольору TrendSonic серійний номер D723R-CF3RR-7FTVG-WYPRQ-73KVD, які направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, проект землеустрою повернути за належністю; вісім зразків ґрунту, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, договори на створення проектно-вишукувальних робіт №№1123, 1122, 1124, заяви про виготовлення звітів про якісну характеристику грунтів ОСОБА_25 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 з додатками, фрагмент робочого зошиту лабораторії ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» повернути за належністю; земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0105, :04:001:0106, :04:001:0107, :04:001:0108, :04:001:0109, :04:001:0110, :04:001:0111, :04:001:0112, :04:001:0113 - повернути власникам як законним володільцям та скасувати накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 04.04.2017, справа №372/842/17 арешт на них.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 9312,88 грн. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1