Справа №474/1138/19
Провадження №1-кс/474/4/2020
УХВАЛА
Іменем України
23.01.20р. Смт.Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 11.12.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, пред`явленої в порядку ст. 303 КПК України, -
встановив:
17.12.2019р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 11.12.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом службового підроблення тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей розпочате за його ж заявою щодо внесення директором школи ОСОБА_5 недостовірної інформації до офіційних документів відносно встановлення причин нещасного випадку та заходів щодо усунення цих причин, що стався на уроці фізичної культури.
В свої скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, як таку, що незаконна, обґрунтована надуманими висновками, які не відповідають фактичним обставинам справи, не спростовують його доводів щодо службового підроблення офіційного документу з прямим умислом. А тому вважає що постанова підлягає скасування як така що не відповідає вимогам ст. 110 КПК.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.
Слідчий Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області,будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що у відповідності до ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.
11.03.2019р. на підставі самостійного виявлення прокурором, під час вивчення звернення ОСОБА_3 щодо внесення директором Покровської ЗОШ ОСОБА_5 завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів щодо встановлення причин нещасного випадку та заходів щодо усунення його причин, до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України з присвоєнням №0000009.
У даному кримінальному провадженні прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 було надано вказівки від 15.07.2019р., в тому числі щодо допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також керівництво відділу освіти щодо повідомлення про нещасний випадок та надання відповідних документів.
Під час проведення досудового розслідування слідчим проведено ряд слідчих дій щодо витребування копії матеріалів перевірки нещасного випадку з ОСОБА_10 , в т.ч. акту від 23.01.2018р. про нещасний випадок №1, довідки Врадіївської ЦРЛ №25, повідомлення про наслідки нещасного випадку з ОСОБА_10 , та повідомлення про нещасний випадок, отримання пояснення ОСОБА_5 , та допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які являються працівниками Покровської ЗОШ, та заявника ОСОБА_3 , матір потерпілої ОСОБА_12 .
Ним же витребувано від відділу освіти Врадіївської РДА документи подані директором ОСОБА_5 з приводу нещасного випадку, а також наказ про призначення ОСОБА_5 директором та її посадову інструкцію.
11.12.2019р. слідчим було винесено постанову про закриття кримінального в мотивувальній частині якої слідчий послався на зміст заяви ОСОБА_3 та його покази, пояснення ОСОБА_13 щодо обставин нещасного випадку та його розслідування, документи з відділу освіти які були отримані 15.08.2019р. за вх.№273, та зміст акту про нещасний випадок від 23.01.2018р. відповідно до якого ОСОБА_14 під час гри у футбол не встигла відхилитися і м`яч влучив її в лице, через що їй була нанесена легка тілесна травма. В постанові виклав показання свідків щодо обставин внесення до акту відомостей про нещасний випадок, які послалися що такі дані відповідають дійсності та є достовірними.
На підставі вказаного, слідчий у постанові дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Згідно приписів ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 91 КПК України, встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частинами 1 та 2 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, частиною 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Службове підроблення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК

належить до злочинів з формальним складом, незалежно від того, чи

були спричинені будь-які наслідки і чи був використаний

підроблений документ. Враховується також і те, що об`єктивною

стороною цього злочину є вчинення суспільно небезпечного діяння, а

також те, що суб`єктами злочину є лише службові особи та наявність
зв`язку між вчиненим діянням і посадою, яку вони обіймали або ж
службовою діяльністю, яку вони здійснювали.

Обов`язковою ознакою службового підроблення є його предмет -

офіційні документи. Для того, щоб той чи інший акт був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати певним ознакам:

1) документ повинен містити певну інформацію (відомості, дані

тощо);

2) така інформація має бути зафіксована у тій чи іншій формі

(письмовій, цифровій, знаковій) і мати певні реквізити (бланк,

печатку, штамп, голограму), які передбачені законом чи іншим

нормативним актом;

3) інформація повинна бути зафіксована на відповідному

матеріальному носії (папері, тощо) з метою її зберігання, використання або

розповсюдження;

4) документ має бути складений, засвідчений, виданий чи

розповсюджений в інший спосіб службовою особою від імені державних

органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій

та об`єднань, а також підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності;

5) офіційним згідно зі ст. 366 КК є лише такий
документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях
інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або
факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян,
юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням
визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у

перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища.

Однак постанова про закриття кримінального провадження, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить мотивації з посиланням на обставини встановлені під час досудового розслідування та докази, якими ці обставини підтверджуються, щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в т.ч. обставин чи являється остання суб`єктом даного правопорушення, про наявність (відсутність) в її діях об`єктивної сторони передбаченого ст. 366 КК України щодо внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, чи являються видані нею документи відносно встановлення причин нещасного випадку офіційними документами, в розумінні норм чинного законодавства, та які саме документи були видані нею на встановлення причин нещасного випадку, та чи є внесені до цих документів відомості неправдивими, наявність (відсутність) зв`язку між вчиненим діянням і посадою, яку особа обіймала або ж службовою діяльністю, яку вона здійснювала.
Також постанова слідчого не містить аналізу доказів які зібранні під час досудового розслідування, посилання на доводи скаржника та у випадку закриття провадження їх спростування органом який проводив досудове розслідування. Поза увагою слідчого залишились всі заяви, та покази скаржника ОСОБА_3 викладені у протоколі його допиту від 19.06.2019р. щодо обставин неправдивих, на його думку, відомостей внесених до акту. В ній же не міститься посилання на нормативно - правові акти що регулюють порядок розслідування нещасного випадку та щодо відповідності таким - акту про нещасний випадок №1 від 23.01.2018р.
Не виконано слідчим і вказівки прокурора від 15.07.2019р. в частині допиту керівництва відділу освіту.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Проте, слідчий не забезпечив ефективного розслідування за даним кримінальним провадженням за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України.
Отже вимоги скарги є законними та обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 11.12.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, пред`явленої в порядку ст. 303 КПК України - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 11.12.2019р. про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та кримінальне провадження направити для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1