УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, в режимі відеоконференції в залі № 3 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001943 від 25 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торопець Великолуцької області, громадянина України, росіянина, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
З клопотання слідчого вбачається, що 24 вересня 2019 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходились в приміщенні кухонної кімнати будинку за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де втрьох розпивали спиртні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 , внаслідок чого останній взяв у руки сковорідку та спричинив нею декілька ударів по голові ОСОБА_8 , від яких останній похитнувся та прижався до стіни, а ОСОБА_5 став заспокоювати ОСОБА_7 , після чого конфлікт між ними розрішився.

Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вирішили переміститись в зальну кімнату будинку АДРЕСА_2 , де втрьох продовжили вживати спиртні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знову виник словесний конфлікт. Перебуваючи у вищезазначеному місці у вищезазначений час, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи намір на заподіяння смерті ОСОБА_7 , взявши в кухонній кімнаті сокиру та підійшовши до нього ззаду, наніс нею удар в особливо важливий життєвий орган - потиличну частину голови, від чого ОСОБА_7 впав на підлогу. Далі, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 не менше 2 ударів, точну кількість яких під час досудового розслідування не встановлено, в життєво-важливі органи по голові та тулубу.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, доводячи до кінця свій єдиний з ОСОБА_5 протиправний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , пішов в кухонну кімнату, де взяв металевий лом, яким з метою переконання та доведення спільного злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто умисного вбивства, наніс ним не менше 2 ударів, точна кількість яких під час досудового розслідування не встановлена, в життєво-важливі органи по голові та тулубу потерпілого.

Таким чином, спільними противоправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 спричинено наступні тілесні ушкодження: рана щілиноподібної форми в ділянці попереку, рана щитоподібної форми в ділянці підборіддя, три рани в ділянці лівої вилиці та щоки, рана в потиличній ділянці волосистої частини голови, в просвіті якої проглядаються ламані кістки черепу, множинні рани на волосистій частині голови, садна на шиї.

ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці скоєння правопорушення.

Причиною смерті ОСОБА_7 попередньо стала: поєднана травма тіла з рубаними переломами кісток черепу та хребта, яке ускладнилось розвитком шоку
З клопотання вбачається, що 16 жовтня 2019 року винесено ухвалу слідчого судді про призначення судово медичних експертиз, а саме судово імунологічних експертиз, судово цитологічних, судово криміналістичних, судово молекулярно генетичних експертиз, виконання яких доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро СМЕ, однак на теперішній час висновки вищевказаних експертиз на адресу СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області не надійшли.

Згідно відповіді на запит за вх.№1347 від 03.12.2019 року від КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» слідує, що судово молекулярна експертиза по кримінальному провадженню поставлена в чергу, експертиза по цій справі буде проведена орієнтовно в березні 2020 року.

Крім того не отримано з УТОЗ ГУНП в Донецькій області матеріали проведених слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 270 КПК України та не вирішено питання про їх розсекречування та долучення до матеріалів кримінального провадження. Також, після отримання зазначених експертиз необхідно дати правильну юридичну оцінку діям підозрюваного ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 і кваліфікувати їх дії згідно чинного Законодавства України.
Слідчий зазначає у клопотанні, що строк тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 визначений до 26.12.2019 року, проте, закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк немає можливості, оскільки необхідно виконати вищевказаний об`єм роботи, у зв`язку з чим виникли підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно останнього, оскільки на теперішній час заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися.
Заслухавши пояснення прокурора, який в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, в задоволенні клопотання підозрюваного та його

захисника про зміну запобіжного заходу просив відмовити, а також думку підозрюваного ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також думку його захисника - адвоката ОСОБА_4 , яка заперечувала щодо клопотання слідчого та просила змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Згідно положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Так слідчий суддя не відхиляє доводів підозрюваного та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та запереченнь як сторони захисту на користь підозрюваного так і самого підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи про зміну запобіжного заходу та заперечення не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Так наявність підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтовано підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- оглядом місця події від 25 вересня 2019 року по пров. Миколи Богуна, буд. 91 в м. Слов`янськ Донецької області, в ході якого зафіксовано об`єктивну обстановку на місці та виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті, а також вилученими під час нього ймовірними знаряддями вчиненого злочину (сокира та металевий лом), речами, що містять на собі сліди скоєного кримінального правопорушення;

- оглядом трупу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 25 вересня 2019 року, під час якого зафіксовано наявні на трупі тілесні ушкодження;

- довідкою судово-медичного експерта про причину смерті ОСОБА_7 ;

- обшуком затриманого, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 та вилученими під час нього одягом та взуттям, що знаходилися на останньому в момент вчинення вбивства ОСОБА_7 ;

- допитом підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній розповів про обставини вчинення разом із ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_7 ;

- слідчим експериментом, проведеним за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній на місці розповів про обставини вчинення разом із ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_7 , вказавши механізм вчинення даного злочину.

- висновком судово-імунологічної експертизи № 1334/1, згідно якого слідує, що на вилучених речах ОСОБА_8 знайдена кров людини. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на: куртці, штанах, парі кросівок, які належать підозрюваному ОСОБА_8 від потерпілого ОСОБА_7 , крові якого властиві виявлені в слідах антигени В і Н.

-висновком судово-імунологічної експертизи № 1334 від 12.11.2019 року в зразку крові ОСОБА_7 виявлені антигени В і Н, що не виключає можливу приналежність його крові до групи В з ізогемаглютиніном анти А і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

В слідах на куртці, на штанах, знайдена кров, при встановлені видової приналежності білок крові людини. На парі ботинок ОСОБА_5 наявність крові не встановлена.

Сирологічними дослідженнями крові в слідах на куртці і штанах ОСОБА_5 виявлені антигени В і Н, що не виключає можливу приналежність крові до групи В з ізлгемаглютиніном анти А і супутнім антигеном Н за ізосерогічною системою АВО. Результати проведеного дослідження слідів крові на куртці і штанах не виключають можливе походження їх від потерпілого ОСОБА_7 оскільки виявлені групові властивості, а саме антигени В і Н відповідають характеристиці його крові.

У відповідності до п.п. 61, 62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на

наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено законом у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, а тому на думку суду у разі скасування чи зміни обраного запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки наслідки і ризик втечі для підозрюваного можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Крім того суд вказує, що достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається, джеред доходів не має. До того ж існує ризик впливу підозрюваного на свідків по кримінальному провадженню, який обумовлений тим, що на даному етапі досудового розслідування ще не встановлені повною мірою всі обставини кримінального правопорушення, не допитані всі свідки та інші особи у кримінальному провадженні, а отже ОСОБА_5 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків, з метою спонукання їх до надання неправдивих показань, або зміни раніше наданих показань на інші, що значно буде ускладнювати об`єктивність досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місті його постійного проживання та майновий стан, відсутність відомостей та медичних довідок щодо неможливості перебування ОСОБА_5 в установі виконання покарань, слідчий суддя приходить до переконання, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може ухилитися від слідства та суду, вчинити вплив на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини у своїй сукупності на думку слідчого судді свідчать про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину.
Враховуючи всі встановленні обставини та доведені і підтверджені в судовому засіданні ризики передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Згідно положень ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Розмір застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею не визначається на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132,177-178,193,194,199,376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в умовах УВП № 6 м. Бахмут Донецької області, через ІТТ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, продовжити на строк в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001943 від 25 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме з 23.12.2019 року до 20 лютого 2020 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1