У Х В А Л А Справа № 932/18088/19

Провадження № 1-кс/932/10865/19

17 грудня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 14 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання та про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій прохає скасувати постанову слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 14 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні її клопотання від 10 жовтня 2019 року про проведення процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000154 та зобов`язати слідчу ОСОБА_4 , або іншого слідчого, яким здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000154, виконати ті процесуальні дії, які зазначені нею у клопотанні від 10 жовтня 2019 року.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. Так, слідчою СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000154, яке відкрито 11 вересня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. 10 жовтня 2019 року вона, як представниця потерпілої по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_5 , подала до канцелярії відділку поліції клопотання про проведення процесуальних дій. 02 грудня 2019 року у канцелярії відділку поліції вона отримала копію постанови слідчої ОСОБА_4 від 14 жовтня 2019 року, якою у задоволенні її клопотання відмовлено. З постановою слідчої вона не погоджується, оскільки вважає, що ОСОБА_5 , як заявниця по кримінальному провадженню № 0000154, набула статусу потерпілої з часу подання нею заяви про вчинення злочину. Так, 30 серпня 2019 року, подаючи заяву про вчинення відносно неї злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомила, що їй завдана моральна шкода у зв`язку із наданням ОСОБА_6 неправдивих показань підчас розгляду судом іншого кримінального провадження. Через це, а також тому, що слідчою постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою прийнято не було, вона є представником потерпілої по кримінальному провадженню № 0000154. Вважає, що даними ОСОБА_6 у суді неправдивими показаннями авторитету ОСОБА_5 завдано шкоди, а отже заподіяно моральну шкоду. Тому, відмова у задоволенні її клопотання від 10 жовтня 2019 року про проведення процесуальних дій, з підстав відсутності у неї права на подання клопотання, у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не має офіційного статусу потерпілої по цьому кримінальному провадженню, є протиправною.

Адвокат ОСОБА_3 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилась. Надала письмову заяву про розгляд скарги у її відсутність. Скаргу підтримала та прохала задовольнити.

Слідча та прокурор належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, проте у судове засідання не з`явились, письмових клопотань чи заяв до суду не надали, причини неявки суду не повідомили. З підстав, передбачених ч. 3 ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто за відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчою СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000154 від 11 вересня 2019 року, що відкрито за заявою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. 10 жовтня 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчої ОСОБА_4 із письмових клопотанням про проведення низки слідчих дій, таких як допит ОСОБА_5 , як потерпілої, звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, визнання у подальшому вилучених речей і документів речовими доказами по кримінальному провадженню, визначення процесуального статусу ОСОБА_6 та про її допит, тощо. Постановою слідчої ОСОБА_4 від 14 жовтня 2019 року у задоволенні цього клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовлено. Мотивуючи відмову у задоволенні клопотання слідча зазначила, що об`єктом злочину, передбаченого ст. 384 КК України, є правосуддя в частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі, що виключає можливість існування потерпілого у такому кримінальному провадженні. Оскільки вимогами ст. 220 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право ініціювати проведення певних процесуальних та слідчих дій, до якого ані ОСОБА_5 , ані її представниця не входять, у клопотанні відмовила.

Згідно із вимогами п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому слідстві до слідчого судді може бути оскаржено рішення слідчого чи прокурора про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у такому визнанні. Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона, після початку кримінального провадження, подала заяву про залучення її до провадження, як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішуючи цю скаргу, виходжу із того, що норми кримінально-процесуального закону передбачають випадки, коли заявник по кримінальному провадженню не набуває статусу потерпілого. Одним із таких випадків, є неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. В цей же час, додатковим безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України є суспільні відносини у сфері охорони свободи, честі та гідності особи й інших прав чи законних інтересів людини, авторитет судових і правоохоронних органів. Отже, завідомо неправдивими показаннями потерпілої ОСОБА_6 , що надані по іншому кримінальному провадженню, ОСОБА_5 , як обвинуваченій у вчиненні злочину особі, безпосередньо могла бути спричинена моральна шкода, у зв`язку із порушенням її права на честь, гідність і ділову репутацію. Слідчою постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою не приймалась, тому з моменту подання нею заяви вважаю, що вона набула статусу потерпілої. Слідча має процесуальну можливість перевірити факт завдання злочином, передбаченим ч. 1 ст. 384 КК України, моральної шкоди ОСОБА_5 , шляхом її допиту, а також шляхом можливого призначення та проведення судово-психологічної експертизи. У випадку, якщо факт завдання моральної шкоди не підтвердиться, слідча зобов`язана прийняти мотивовану постанову про відмову у визнанні заявниці потерпілою.

Оскільки, як видно із дій слідчою ОСОБА_4 , яка відмовила у наданні представниці заявниці ОСОБА_5 адвокаті ОСОБА_3 на ознайомлення матеріалів справи, вона вважає, що діями ОСОБА_7 у вигляді дачі неправдивих показань моральну шкоду ОСОБА_5 не заподіяно. Однак, відповідного процесуального рішення у вигляді постанови про відмову у визнанні її потерпілою, слідча не виносила. Через те, що такої постанови нею не винесено, вважаю висновок слідчої про відсутність у заявниці, яка до винесення постанови про відмову у визнанні її потерпілою апріорі вважається такою, оскільки є заявницею про вчинення злочину, права на подання клопотання по справі, неправомірним. Таким він є через те, що порушує її права, встановлені у ч. 2 ст. 55, ст.ст. 56, 220 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Через те, що слідчою відмовлено у задоволенні клопотанні, керуючись нормами ч. 2 ст. 307 КПК України, приходжу до висновку про необхідність зобов`язання слідчої вирішити те, чи є, на її думку, заявниця ОСОБА_5 потерпілою у справі, шляхом вручення їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої або шляхом винесення постанови про відмову у визнанні її потерпілою. Внаслідок того, що слідча не визнає ОСОБА_5 потерпілою по справі, що випливає із відмови у задоволенні її клопотання, і разом з тим не виносить відповідної постанови, скарга підлягає задоволенню лише в частині скасування постанови слідчої від 14 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10 жовтня 2019 року. Однак, вимоги скарги про зобов`язання ОСОБА_4 виконати низку слідчих дій, про які зазначено у клопотанні від 10 жовтня 2019 року, до моменту визначення нею того, чи є ОСОБА_5 потерпілою, задоволенню не підлягають, оскільки не відносяться до компетенції слідчого судді та стосуються її дискреційних повноважень, як слідчої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 91, 220, 303, 304, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 14 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання та про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати слідчу СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , протягом доби із моменту отримання нею копії цієї ухвали, визначитись із процесуальним статусом заявниці ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000154, шляхом вручення їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої або шляхом винесення постанови про відмову у визнанні її потерпілою.

Скасувати постанову слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 14 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000154 від 11 вересня 2019 року, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1