Справа № 304/1843/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження №11-сс/4806/601/19, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалуслідчогосуддіПеречинського районного суду Закарпатськоїобластівід 25.11.2019.
Цією ухвалою слідчого судді скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма-МС», подану директором ОСОБА_5 , на бездіяльність Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - повернутоскаржнику.

Із матеріалів провадження вбачається, що директор ТОВ «Юридична фірма МС» ОСОБА_5 звернувся до Перечинського районного суду зі скаргою, яку мотивував тим, що 19 листопада 2019 року товариство звернулося до Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене статтями 170, 190, 206, 350, 355, 356, 364, 365, 367, 396 КК України та ч. 1 ст. 60 Закону України «Про запобігання корупції» за відмову фізичним або юридичним особам в інформації, надання якої цим фізичним або юридичним особам передбачено законом. Однак станом на 21.11.2019 відомості, викладені у заяві про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) не внесені. Просив прийняти скаргу до провадження, винести ухвалу, якою надати заявнику дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю виготовити у Перечинському відділі Ужгородської місцевої прокуратури фотокопії матеріалів розгляду заяви № 19-11-1-18 про кримінальне правопорушення, забезпечити докази по справі, витребувавши з Перечинського відділу прокуратури матеріали розгляду заяви про кримінальне правопорушення, а також винести рішення, яким зобов`язати прокурора, слідчого чи посадових осіб Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути подані заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Слідчий суддя зазначив, що подана

-2-

скарга хоча і підписана директором ТОВ «Юридична фірма-МС» ОСОБА_5 , однак жодного доказу на підтвердження вказаної обставини до матеріалів скарги не додано, а саме документів на підтвердження повноважень особи, яка подала скаргу, а тому прийшов до висновку, що скарга підлягає поверненню ОСОБА_5 з тих підстав, що представником скаржника директором ОСОБА_5 , яким подано скаргу, не підтверджено його повноваження відповідно до КПК України на звернення із вказаною скаргою до суду в інтересах ТОВ «Юридична фірма-МС». При цьому слідчий суддя врахував, що до скарги, всупереч положень ст. ст. 22, 26 КПК України та в порушення ч. 3 ст. 58 КПК України, не додано копії установчих документів юридичної особи ТОВ «Юридична фірма-МС», які б підтверджували повноваження директора ОСОБА_5 , саме як керівника, що відповідно не дає можливості слідчому судді встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу та ставить підсумнів питання щодо повноважень зазначеної особи. Також слідчий суддя констатував, що на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України, а перекладання обов`язку доведення дотримання заявником строку на слідчого суддю чинним КПК України не передбачено. При цьому зазначив, що Європейський Суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В той же час, Європейський Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Відповідно до глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду 04.12.2019 директор ТОВ «Юридична фірма МС» ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 15.11.2019 скасувати та повернути скаргу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційний вимог вказує на незаконність ухвали слідчого судді, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги належно не з`ясував обставини справи, не дотримався вимог ст. 56 КПК України, а також не врахував те, що він являється керівником ТОВ «Юридична фірма-МС», а тому має право вчиняти дії в інтересах товариства без довіреності. Також зазначає, що слідчим суддею безпідставно проігноровано його прохання розглядати скаргу з його участю. Допущені слідчим суддею при розгляді скарги порушення вимог кримінального процесуального вважає істотними, а викладені в ухвалі висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Одночасно ОСОБА_5 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 25.11.2019, посилаючись на те, що участі у розгляді скарги не приймав, а копію ухвали отримав тільки 02. 12. 2019.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 395 КПК України, ОСОБА_5 не порушений, а його апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-3-

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки матеріали судового провадження не містять даних про виклик в судове засідання особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, а зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_5 та копії супровідного листа від 25.11.2019 за вих. № 304/1843/19 вбачається, що копію ухвали слідчого судді від 25. 11. 2019, ОСОБА_5 отримав тільки 02. 12. 2019, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 є такою, що подана в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України для оскарження ухвали слідчого судді.

Судове рішення повинно відповідати вимогам ст. ст. 370, 372 КПК України, бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

У своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави ( рішення ЄСПЛ у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» №45227/98 від 12.07.2001).

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, у ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні. Перелік посадових осіб, чиї рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені, що наведені у зазначеній нормі закону, також є визначеним.

З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що слідчий суддя у повному обсязі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, вживши належних заходів щодо встановлення предмету оскарження та встановивши порушення, допущені скаржником при подачі скарги, обгрунтовано повернув дану скаргу особі, що її подала.

Відповідно до положень ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

При цьому частиною 3 цієї статті визначено перелік документів, які підтверджують повноваження представника потерпілого, де у пунктах 2, 3 визначено, що в разі, якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа, то їх повноваження підтверджуються копією установчих документів юридичної особи.

Вимоги до установчих документів юридичної особи встановлені статями 87-88 ЦК України. Якщо представником потерпілого - юридичної особи є її працівник, то його повноваження підтверджуються довіреністю. Порядок видачі довіреності та її реквізити містяться в статті 246 ЦК України.

-4-

Оскільки ч.1 ст. 303 КПК України окремими пунктами визначено предмети оскарження і залежно від цього - їх суб`єкти, статус і повноваження яких містяться у відповідних нормах КПК, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що повноваження особи, яка подала скаргу, як директор ТОВ «Юридична фірма-МС» - ОСОБА_5 , належно не підтверджені, а відтак відсутні підстави вважати, що скарга подана особою, яка має право на її подання.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

З системного аналізу ст. ст. 303, 304, 306 КПК України вбачається, що слідчий суддя може відкрити провадження за скаргою та призначити справу до судового розгляду лише тоді, коли встановить, що подана скарга відповідає вимогам закону, тобто скарга підлягає розгляду в цьому суді (подана з додержанням правил підсудності), подана в межах визначеного законом строку, подана належним суб`єктом оскарження (підписана уповноваженим представником).
Недотримання вище вказаних умов скаржником є безумовною підставою для повернення скарги особі, яка її подала, у відповідності до положень ст.304 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти повноваження представника юридичної особи саме на стадії прийняття скарги, оскільки, прийнявши скаргу до свого провадження та призначивши розгляд по ній, слідчий суддя визнає таку скаргу належною, тобто, поданою відповідним суб`єктом, в межах строку та щодо належного предмета оскарження.

Оскільки, як правильно встановлено слідчим суддею, повноваження особи, яка підписала скаргу, як представник потерпілого за довіреністю, належно не підтверджені згідно п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 58 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги особі, яка її подала, і не убачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що керівник ТОВ «Юридична фірма- МС» ОСОБА_5 наділений правом представляти інтереси цієї організації є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді не заперечується наявність відповідних повноважень представника потерпілого, а лише констатується відсутність документів, передбачених ч. 3 ст. 58 КПК України, які б підтверджували дані повноваження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що документів на підтвердження повноважень представника потерпілого - юридичної особи до скарги в момент її подання долучати необов`язково, спростовуються положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 58 КПК України.
Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апеляційної скарги про допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з розглядом поданої ним скарги без його участі, оскільки з врахуванням того, що до поданої скарги директором ТОВ «Юридична фірма-МС» ОСОБА_5 , не були додані документи, які підтверджують повноваження представника потерпілого на подачу до суду скарги від згаданої юридичної особи, то слідчий суддя, керуючись п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, прийняв законне та належним чином обґрунтоване рішення про повернення скарги особі, яка її подала.

За наведених підстав, колегія суддів не вбачає порушення слідчим суддею вимог ст.303 КПК України, а саме розгляду поданої скарги без обов`язкової участі скаржника, оскільки участь скаржника на стадії прийняття скарги не є обов`язковою, а така участь є обов`язкова лише на стадії розгляду скарги по суті.
Не ґрунтуються на вимогах закону і твердження апеляційної скарги про допущену слідчим суддею при розгляді скарги невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального правопорушення, а саме прийняття рішення без будь-якого

-5-

обґрунтування та відповідних мотивів, оскільки слідчий суддя по суті подану скаргу не розглядав, постановивши рішення про її повернення на стадії прийняття, що повністю узгоджується із вимогами ст. 304 КПК України, з чим і погоджується колегія суддів.
Тоді як доводи викладені в поданій апеляційній скарзі містять виключно перерахунок та декларування норм кримінального процесуального законодавства. При цьому твердження апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим суддею вимог КПК України, носять абстрактний характер, та ґрунтуються на вільному тлумаченні норм закону, а тому не заслуговують на увагу колегії суддів та підлягають безумовному відхиленню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги директора ТОВ «Юридична фірма-МС» ОСОБА_5 свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду не знайшли, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу директора ТОВ «Юридична фірма-МС» ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 25. 11. 2019, якою повернуто подану директором ТОВ «Юридична фірма-МС» ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: