Справа № 308/5147/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 04.04.2020 р. про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Босівка, Лисянського району, Черкаської області, інспектора прикордонної служби 3 категорії водія відділення інспекторів ПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу ПС «Ужгород» ІНФОРМАЦІЯ_3 , не одруженого, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 02.04.2020 близько 10:15 год., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення виказав ОСОБА_6 прохання про передачу йому, ОСОБА_3 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 800 доларів США за вчинення ним, ОСОБА_3 , як службовою особою, при виконанні обов`язків військової служби в прикордонному наряді в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища, які полягають у наданні ОСОБА_6 , службової інформації про розстановку, часові проміжки перебування та відсутності прикордонних нарядів та несення служби військовослужбовцями відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наявності якої ОСОБА_6 мав би можливість безперешкодно перетинати державний кордон України поза межами пунктів пропуску та незаконно перемістити через державний кордон України товари протиепідемічного призначення - медичні маски до Словацької Республіки.

Він же, 11.04.2020 о 10:15 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 800 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становило 21 760 грн.), за вчинення ним, ОСОБА_3 , як службовою особою, при виконанні обов`язків військової служби в прикордонному наряді в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища, які полягають у наданні ОСОБА_6 , службової інформації про розстановку, часові проміжки перебування та відсутності прикордонних нарядів та несення служби військовослужбовцями відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наявності якої ОСОБА_6 мав би можливість безперешкодно перетинати державний кордон України поза межами пунктів пропуску та незаконно перемістити через державний кордон України товари протиепідемічного призначення - медичні маски до Словацької Республіки.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 368 КК України - прохання надати та одержання таку службовою особою неправомірної вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання винуватості від 29.05.2020 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України; погодитися з визначеним в угоді покаранням
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 368 КК України у вигляді арешту строком на три місяці з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк три роки.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 29.05.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор, захисник, також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 29.05.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 29.05.2020 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 29 травня 2020 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 29 травня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці з позбавленням права обіймати будь-які посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк три роки.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання 11.04.2020 року.
Зарахувати засудженому ОСОБА_3 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 11.04.2020 року.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2020 року - скасувати.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

-неправомірну вигоду у сумі 800 доларів США повернути власнику ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон "Xiaomi" та службове посвідчення ОСОБА_3 НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_3 .
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 8172, 00 гривень за проведення судових експертиз.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1