Справа № 466/9767/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ЛВК ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференцзв`язку клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, раніше неодноразово судимого, -

в с т а н о в и в:

адміністрація Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі ОСОБА_6 .
Представник колонії ОСОБА_4 клопотання підтримала.
Засуджений та захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
В судовому засіданніпрокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_6 , не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
ОСОБА_6 по даній справі засуджений 25.03.2010 Апеляційним судом Львівської області за п.6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70, ч.2 ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 18.01.2011 вирок Апеляційного суду Львівської області від 25.03.2010 змінено: пом`якшено покарання та вважати засудженим ОСОБА_8 до 16 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12.02.2016 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано засудженому термін попереднього ув`язнення з 05.12.2008 по 18.01.2011 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок терміну покарання 05.11.2008, кінець терміну покарання 23.10.2022.
Станом на 14.11.2019 ОСОБА_6 відбув 13 років 21 день, не відбув 2 роки 11 місяців 9 днів.
За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 характеризується наступним чином: перебуваючи в Львівському СІЗО з 09.12.2008 по 16.11.2010, 25.11.2010 по 16.01.2011, з 25.01.2011 по 18.08.2011,з 20.01.2012 по 08.04.2012, з 19.08.2012 по 06.12.2012, з 08.04.2013 по 07.07.2013, з 17.01.2019 по 30.01.2019 допустив три порушення вимог режиму утримання, за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Адміністрацією СІЗО не заохочувався.
Перебуваючи у Київському СІЗО з 16.11.2010 по 25.11.2010, з 16.01.2011 по 25.01.2011,з 26.01.2013 по 17.03.2013 допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією СІЗО не заохочувався.
У Городищенську виправну колонію (№96) ОСОБА_7 прибув 19.03.2011.За час відбування покарання в установі допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, за що чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. За сумлінне ставлення до праці адміністрацією установи заохочувався десять разів.
У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_6 прибув 30.01.2019. По прибутті працевлаштований на виробництві установи у цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальною не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався два рази.
09.03.2016 року адміністративною комісією ГВК (№96) відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. ст. 100, 101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення.
29.06.2017 року адміністративною комісією ГВК (№96) відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України як такому, що не стає на шлях виправлення.
Частиною ч. 1 ст. 82 КК України визначено: особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Частиною 3 статті 82 визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Єдиною і достатньою підставою заміни покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» встановлено, що судовий розгляд питання про заміну покарання більш м`яким справляє великий виховний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, а тому суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, що у засудженого ОСОБА_6 це вже п`ята судимість, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. За час перебування в місцях позбавлення волі ОСОБА_6 допустив вісім порушень режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, проте згідно п.14 ст.134 КВК України, визнаний таким, що не має стягнень.
За змістом ст. 82 КК України заміна покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
Той факт, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований та не притягувався до дисциплінарної відповідальності і має 12 заохочень, не може бути безумовною підставою для заміни покарання більш м`яким.
Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, ст.82 КК України, суд ,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор має право подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 12 лютого 2020року.

Суддя ОСОБА_1