Справа № 182/3011/18
Провадження № 1-кп/0182/230/2019
У Х В А Л А
Іменем України
19.12.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2015 року за №0000353 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні сина 2012 р.н. та доньку 2018 р.н., приватний підприємець, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.125 КК України,

з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 30.01.2015 р. приблизно о 23.55 год. знаходячись навпроти входу до розважального закладу «D.K. Project», що розташований за адресою: Дніпропетровська області, м. Нікополь, вул. І. Сірка, 35, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс ОСОБА_6 2 удари кулаками обох рук по обличчю, заподіявши йому згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №183 від 31.03.2016 р. тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми в області правої щоки, синця навколо правого ока, субконюктивального крововиливу правого ока, синця навколо лівого ока, що призвело до зниження зору на праве око до 0,7 Д, на ліве око до 0,9 Д, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину і пояснив, що 30.01.2015 року приблизно о 22 годині зі своїми друзями прийшов до закладу «D.K. Project», співвласником якого був потерпілий ОСОБА_7 до закладу був платним і вони сплатили за трьох осіб по 50 гривень за кожного. Однак один з них був вдягнутий в спортивний одяг, тому його не пропускали до приміщення. Тоді він запропонував повернути їм гроші, які вони заплатили за вхід до приміщення. Однак, адміністратор почав їх ображати і на цьому грунті у них виник словесний конфлікт. Потім вийшов потерпілий і надав вказівку охоронцям, щоб особисто його вивели із приміщення. І він разом з друзями вийшов з приміщення. Через 20-30 хвил він повернувся до клубу і йому назустріч вийшов потерпілий, який був з охоронцями і сказав, що якщо щось хочеш завтра вирішимо усе на рингу. Він вдарив його рукою по щоці і потерпілий впав. В цей час у нього випав пістолет. А він допоміг йому піднятися. ОСОБА_7 став у позицію, а він ще раз рукою вдарив його в грудну клітину і потерпілий знову впав. Вони розійшлися, але через два тижні він дізнався, що потерпілий звернувся з заявою до поліції. Цивільний позов потерпілого визнає частково. Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому пояснив, що він розуміє наслідки закриття кримінального провадження з зазначених підстав.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце проведення судового розгляду. Заявлений ним цивільний позов не підтримав.

Прокурор вважав за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого і його захисника, оскільки з часу вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення минуло більше трьох років, з урахуванням строку на який було зупинено провадження у справі у зв`язку з розшуком обвинуваченого, який перебував на заробітках. Тобто закінчився строк притягнення його до кримінальної відповідальності, встановлений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності з зазначених підстав, а кримінальне провадження підлягає закриттю. При цьому прокурор просив залишити цивільний позов потерпілого без розгляду, а цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах лікарні відшкодовуй обвинуваченим добровільно.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин, інкримінований ОСОБА_3 є злочином невеликої тяжкості. Події інкримінованого злочину мали місце 30 січня 2015 року. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Відповідно до наданих прокурором матеріалів кримінального провадження перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності переривався, оскільки ОСОБА_3 ухилявся від явки до суду, в зв`язку з чим постановою слідчого був оголошений у розшук 07.09.2016 року. Постановою прокурора від 04.04.2018 р. досудове розслідування у провадженні відновлено в зв`язку з встановленням місця перебування підозрюваного. Так, з моменту вчинення злочину, не враховуючи строку перебування обвинуваченого ОСОБА_3 у розшуку , пройшло понад три роки. Тому, строки притягнення до кримінальної відповідальності минули і з цих підстав можливо закрити кримінальне провадження, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Прокурор відмовився від раніше заявленого цивільного позову в інтересах КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР» , оскільки ОСОБА_3 добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Крім того, цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 ,. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди 90 тис. гривень слід залишити без розгляду. Оскільки відповідно до вимог ст. 129 КПК України лише ухвалюючи обвинувальний вирок або постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст .284,285,286,288 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000353, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрити.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди 90 тис. гривень залишити без розгляду.
Речові докази відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали суду вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1