Справа № 346/5181/19
Провадження № 1-кп/346/267/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження № 000304 про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, одруженого, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого, гр. України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, не одруженої, з базовою вищою освітою, працюючої контролером Коломийського УЕГГ ПАТ "Івано-Франківськгаз", раніше не судимої, на утриманні неповнолітня дитина, гр. України,

- в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Коломийського міськрайонного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що їх син та брат, ОСОБА_11 , перебуваючи 20 лютого 2014 року на Майдані Незалежності у м. Київ отримав вогнепальне поранення у різні ділянки тіла та голову, у зв"язку з чим доставлений до лікарні № 17 м. Київ, де надано необхідну медичну допомогу та в якій перебував на стаціонарному лікуванні у період з 20 лютого по 12 березня 2014 року. Надалі був направлений на лікування до Німеччини, де стаціонарно лікувався у період з 12 по 29 березня 2014 року. Лікування ОСОБА_12 у м. Києві та у Німеччині було безкоштовним.

З метою отримання від громадян грошових коштів на лікування ОСОБА_12 , обвинуваченою ОСОБА_13 у штаб Національного спротиву м. Коломия надано рахунок № НОМЕР_1 , відкритого нею у ПАТ КБ "ПриватБанк" для надходження коштів, на який у період з 21 лютого по 24 березня 2014 року надійшло 190 025, 09 грн.

11 березня 2014 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Райффайзен банк Аваль" на ім"я ОСОБА_14 надійшов переказ коштів у сумі 128 400 грн. із вищевказаного банківського рахунку ОСОБА_15 , для передачі їх потерпілому.

Після надходження вказаних коштів на рахунок обвинуваченого ОСОБА_14 , останній діючи умисно, маючи єдиний намір на привласнення коштів, у період з березня по червень 2014 року неодноразово здійснював їх зняття із рахунку, з яких 15 300, 00 грн. використав для погашення заборгованості потерпілого та для придбання йому мобільного телефону, 98 000, 00 грн. повернув потерпілому, а решту коштів у сумі 15 100, 00 грн. привласнив та розпорядився ними на власний розсуд.

В свою чергу, обвинувачена ОСОБА_10 діючи умисно, маючи намір на привласнення коштів, здіснювала неодноразове зняття грошових коштів із рахунку, зокрема : 22 лютого 2014 року зняла 3 000, 00 грн., 25 лютого 2014 року - 3 000, 00 грн. та 2 000, 00 грн., 26 лютого 2014 року - 3 000, 00 грн., 27 лютого 2014 року - 5 000, 00 грн., 28 лютого 2014 року - 5 000, 00 грн., 01 березня 2014 року - 5 000, 00 грн., 03 березня 2014 року - 1 000, 00 грн., 04 березня 2014 року - 1 000, 00 грн., 05 березня 2014 року - 1 000, 00 грн. на загальну суму 56 000, 00 грн., які привласнила та розпорядилась на власний розсуд.

Також, ОСОБА_13 із банківського рахунку, відкритого у ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 здійснено переказ грошових коштів у сумі 2 502, грн. на невставнолений слідством рахунок та 129 688, 00 грн. на банківський рахунок АТ "РАйффайзен банк Аваль" № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_16 , для передачі їх потерпілому.

Крім того, в першій декаді березня 2014 року активістами штабу Національного спротиву м. Коломия було зібрано 10 000, 00 грн. на лікування ОСОБА_12 та передано ОСОБА_17 , які вона привласнила.

Загальна сума привласнених обвинуваченою грошових коштів становить 68 502, 00 грн.

Під час судового засідання обвинувачені подали суду клопотання про закриття кримінальної справи, у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, які підтримали у судовому засіданні, мотивуючи тим, що з часу вчинення злочину минуло більше п"яти років. І хоч винуватими себе не визнають, проте просять звільнити їх від кримінальної відповідальності, в зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно них закрити.

Прокурор не заперечив на задоволенні клопотання, оскільки не вбачає жодних підстав для його відхилення згідно вимог кримінального та кримінального процесуального законодаввства України.

Потерпілий та його представник проти заявлених клопотань заперечили, вважають їх необгрунтованими, оскільки обвинувачені своєї вини у вчиненому злочині не визнали, а тому не можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності з цих підстав. Крім того вважають, що протягом досудового розслідування обвинувачені намагалися різними способами ухилитися від відповідальності та затягували хід розслідування. Просять в задоволенні клопотань обвинувачених відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 12 КК України та виходячи із санкції ч. 1 ст. 191 КК України злочин в якому обвинувачуються ОСОБА_18 та ОСОБА_10 відноситься до злочинів середньої тяжкості.

У відповідності до вимог п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, якщо з дня вчинення нею злочину, минуло п"ять років.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року зроблено правовий висновок про те, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49, 106 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості, а визнання обвинуваченим вини у вчиненому злочині не впливає на можливість застосування до особи ст. 49, 106 КК України.

Судом встановлено, що 29 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 Коломийським відділом поліції внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 191 КК України та 07 жовтня 2019 року ОСОБА_16 та 08 жовтня 2019 року ОСОБА_17 винесено письмові повідомлення про підозру у вчиненні відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Частиною 2 п.1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв"язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоєно в період з березня по червень 2014 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачені не ухилялися, ( увсякому разі доказів цього суду не подано), а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, визначений ст. 49 КК України, закінчився.

В зв"язку з цим суд вважає клопотання обвинувачених обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно обвинувачених та звільнення їх від кримінальної відповідальності, у зв"язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Викладені потерпілим та його представником посилання на неможливість задоволення судом заявлених клопотань не заслуговують на увагу, як не передбачені законом.

Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_19 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв"язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв"язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред"явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Речовими доказами розпорядитися за належністю, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та ст.ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України, керуючись ст.ст. 285-288, 314, 372, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000394 від 29 червня 2014 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України - закрити.

Речовий доказ після вступу вироку у законну силу : оптичний диск із записом відосюжету телекомпанії "НТК", що був опублікований в інтернет мережі на сайті "You Tube" 14 березня 2014 року із назвою "Коломийський Штаб національного спротиву звітує", який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити там же.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_20