Справа № 405/7266/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010498 від 15.09.2017, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

встановив:
згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2019 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки він тривалий час перебуває під вартою, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Захисник підтримала думку обвинуваченого.

Враховуючи доводи прокурора та заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачується у вчиненні замаху на кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а саме: можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Наявність позитивних характеристик у обвинуваченого ОСОБА_7 та те, що в силу ст. 89 КК України він є особою, що не має судимостей, не зменшують ступінь ризиків, встановлених судом.

Також, суд зазначає, що можливість проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , власником якого є його роботодавець ОСОБА_8 не зменшує ступеню ризиків встановлених судом та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився та не підтвердив факт згоди на проживання обвинуваченого ОСОБА_7 у його приміщенні.

Наведене свідчить, про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу та задоволення клопотання обвинуваченого.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 22 лютого 2020 року включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 177, 178 КПК України, суд -

постановив:
продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 22 лютого 2020 року включно.
Копію ухвалу суду направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3