БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/63/20
Справа № 356/176/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2020 Березанський міський суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання т.в.о старшого слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000100 від 22.03.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23.02.2020 до слідчого судді Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання т.в.о старшого слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000100 від 22.03.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Березанським ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, в ході якого встановлено, що 22.03.2020 о 04 годині 30 хвилин водій ОСОБА_7 , рухаючись на автомобілі «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , по а/д Київ-Харків в напрямку м. Харкова на 76 км автодороги, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди до КНП "Березанська міська лікарня" були доставлені пасажири автомобіля «Mercedes-Benz Vito»:

1) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагноз: перелом правої ноги зі зміщенням; 2) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: забій правого передпліччя (від госпіталізації відмовилася); 3) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку; 4) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагноз: закритий перелом остистих отростків С6-С7; 5) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діагноз ЗЧМТ, перелом основи черепа; 6) ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діагноз: політравма, травматичний шок ІІ-ІІІ ступінь. Також був доставлений водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діагноз: садна лівого плеча.

По даному факту відомості 22.03.2020 були внесені до ЄРДР за № 0000100 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

22.03.2020 був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та огляд транспортного засобу автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Під час огляду автомобіля були виявлені пошкодження, характерні при дорожньо-транспортній пригоді. Після огляду вищевказаний автомобіль вилучено та направлено на майданчик тимчасового утримання в с. Семенівка Баришівського району Київської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_15 , житель АДРЕСА_1 .

Як вказує слідчий в своєму клопотанні, виявлений та вилучений в ході досудового розслідування автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді зовнішніх пошкоджень, визнаний постановою від 22.03.2020 речовим доказом в даному кримінальному провадженні та буде використаний як доказ фактів чи обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та судового розгляду, а також призначення ряду судових експертиз для забезпечення швидкого та неупередженого досудового розслідування/ досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, зокрема, для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння та проведення ряду експертиз, просить суд накласти арешт на вказане тимчасово вилучене 22.03.2020 під час огляду майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_15 та яким керував ОСОБА_7 .

Окрім того, просить проводити розгляд вказаного клопотання про накладення арешту без власника автомобіля ОСОБА_15 , а також особи, в користуванні якої перебував даний автомобіль, - ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне проводити розгляд вказаного клопотання з повідомленням власника тимчасово вилученого майна.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримали в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просили задовольнити.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, в судовому засіданні проти задоволення клопотання категорично заперечив, посилаючись при цьому на недотримання стороною обвинувачення принципу законності, передбаченого ст. 9, посилався на ст. 27,173 КПК України, а також порушення вимог п.п. 5, 9-11, 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2012 № 1104. Вказав, що автомобіль не було у встановленому законом порядку опечатано, на облік не взятий у відповідній книзі обліку не зазначений, тому при умові його тримання на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів існує ризик його пошкодження, та доступу сторонніх осіб. Відтак, існує необхідність повернення даного автомобіля його власнику, який гарантує забезпечення його схоронності. Наголосив на тому, що власник автомобіля MERCEDEC-BENZ VITO д.н.з. НОМЕР_1 зацікавлений в швидкому та об`єктивному розгляді кримінального провадження, проведенні з цією метою відповідних судових експертиз, а також має намір звернутися до суду з цивільним позовом для відшкодування заподіяних його майну матеріальних збитків. Надав суду копію договору оренди нерухомого майна, про те, що третя особа проживає у м. Києві. За таких обставин, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні проти доводів представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, заперечували, вказавши, що автомобіль зберігається на майданчику тримання транспортних засобів в належних умовах, що забезпечують його збереження від пошкоджень, псування та знищення. Накладення арешту на вказану майно є необхідним для збереження його в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди для проведення подальших судових експертиз щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема і встановлення винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення. Окрім того, слідчий зазначив, що власник транспортного засобу проживає у м. Донецьк, на непідконтрольній Україні території, транспортування речового доказу на вказану територіює безпідставним, доводи представника третьої особи про те, що проживає він у м. Києві не підтверджується належними доказами, договір оренди нерухомого майна наданий у судовому засіданні не містить місця проживання сторін договору, тощо.

В той же час, перебування автомобіля у його власника не забезпечить належного доступу до нього працівників правоохоронних органів для проведення експертиз, а також дасть можливість доступу до нього третіх осіб та можливого знищення чи пошкодження наявних на ньому слідів злочину.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, проаналізувавши доводи клопотання та наведені в ньому підстави для накладання арешту, дослідивши матеріали клопотання та надані в його обґрунтування документи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.03.2020 о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , по а/д Київ-Харків в напрямку м. Харкова та на 76 км автодороги допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався з ним в попутному напрямку; в результаті ДТП пасажири автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості (а.с.7-9).

По даному факту 22.03.2020 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000100 та розпочато досудове розслідування. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.5).

Постановою т.в.о. начальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 22.03.2020, по кримінальному провадженню № 0000100 від 22.03.2020 створено слідчу групу (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_15 , житель АДРЕСА_1 (а.с.23).

Постановою т.в.о. старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 22.03.2020 вказане майно, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та направлено на майданчик тимчасового утримання в с. Семенівка Баришівського району Київської області, до вирішення питання по суті (а.с.22).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись арешт.

Так, враховуючи положення абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частина 2 статті 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець відніс речі, предмети, документи, що були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому, згідно приписів ч. 3 вказаної статті, в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, за змістом ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст. 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, за змістом абзацу 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд задовольняють клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Доводи представника третьої особи, щодо передання транспортного засобу власнику, який забезпечить збереження транспортного засобу є необгрунтованими та безпідставникими.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані, в тому числі, не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України, вказане в клопотанні майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, визнане речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження як речового доказу та запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, арешт вказаного майна є необхідним.

Слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, тому, враховуючи можливість забезпечення належного зберігання рухомого майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна із метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт рухомого майна, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 167-168, 170-173, 237, 309, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання т.в.о старшого слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000100 від 22.03.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити. Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_15 , житель АДРЕСА_1 , та яким керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення. Арешт може бути скасований у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1