Номер провадження 1-кп/243/468/2020
Номер справи 243/1297/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 03 січня 2020 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 11 лютого 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2019 року у нічний час доби ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із квартири АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_4 приблизно о 23 годині 00 хвилин, підійшов до квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 вважаючи, що його дії залишаться не поміченими, за допомогою відкрутки віджав петлю замку, вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , тим самим умисно незаконно проник у житло. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме:

- мікрохвильову піч білого кольору « Сатурн » б/в, вартістю 449,70 грн.;

- телевізор марки «BROWN KING модель BR 1806» сіро-чорного кольору б/в , вартістю 323,34 грн.;

після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 773,04 гривень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку. 02 листопада 2019 року у нічний час доби він знаходився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, із квартири АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 . Він приблизно о 23 годині 00 хвилин, підійшов до квартири АДРЕСА_2 , де вважаючи, що його дії залишаться не поміченими, за допомогою відкрутки віджав петлю замку, вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , тим самим умисно незаконно проник у житло. Після чого, він знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: мікрохвильову піч білого кольору « Сатурн » б/в, телевізор марки «BROWN KING модель BR 1806» сіро-чорного кольору б/в, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на свій розсуд. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся. На теперішній час спричинена матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_7 відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (а.п.32).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з» ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду від 03 січня 2020 року вбачається, що об`єктом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_2 . Вхід здійснюється через дерев`яні двері білого кольору на момент огляду у відкритому стані. Зайшовши в двері бачимо кімнату в якій знаходиться зліва дерев`яний стіл, піч з бетону, з правої сторони знаходиться диван, на якому знаходяться особисті речі, дерев`яний стіл на якому продукти харчування, телевізор марки «Vital» в корпусі чорного кольору. Пройшовши у дальню кімнату, в якій знаходиться зліва диван та крісло з особистими речами, дерев`яний стіл та ще диван. Вікна не розбиті, без пошкоджень. У прихожій кімнаті знаходиться холодильник марки «Samsung», пральна машина марки «Bosch».

Із Протоколу огляду місця події від 08 січня 2020 року вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду є ділянка відкритої місцевості, що розташована поруч з будинком АДРЕСА_3 . Встановлено, що на відкритій ділянці місцевості знаходиться ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно надав згоду для огляду та подальшого вилучення предметів побутової техніки, а саме: мікрохвильову піч білого кольору марки «Saturn» та телевізор сірого кольору марки «BROWN KING модель BR 1806». В ході огляду мікрохвильової пічі марки «Saturn» встановлено, що сама піч не має механічних ушкоджень, на задній частині корпусу пічі виявлено нашарування. На задній частині також виявлено дві склейки. На верхній склейці виявлено інструкцію щодо використання. На нижній склейці виявлено моделі: ST-MW7174 та інші характеристики предмету побуту. В ході огляду телевізора марки «BROWN KING» встановлено, що на корпусі телевізора також виявлено нашарування пилу. Також не було встановлено візуально видимих механічних ушкоджень. На задній частині телевізора виявлено склейку чорного кольору з написом «BROWN KING модель BR 1806». По закінченню огляду вказані телевізор та мікрохвильову піч було вилучено та спрямовано до Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_8 , заявив, що впізнає чоловіка на фотознімку № 1, який продав йому мікрохвильову піч «Saturn» та телевізор «BROWN KING». Згідно Довідки до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 січня 2020 року вбачається, що на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із Висновку за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 102 від 13 січня 2020 року вбачається, що залишкова вартість предметів, що належать ОСОБА_7 , на момент вчинення злочину 02 листопада 2019 року, з урахуванням зносу, а саме: - мікрохвильової пічі білого кольору « Сатурн » б/в, вартістю 449,70 грн. (чотириста сорок дев`ять гривень 70 коп.); телевізора марки «BROWN KING модель BR 1806» сіро-чорного кольору б/в , вартістю 323,34 грн. (триста двадцять три грн. 34 коп.).

Із Розписки від 13 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_7 отримала від співробітників поліції належні їй речі, а саме: мікрохвильову піч білого кольору « Сатурн » б/в, телевізор марки «BROWN KING модель BR 1806» сіро-чорного кольору б/в, які зобов`язується зберігати до вирішення питання по справі.

Із Висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 54 від 28 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 , 1969 року народження, в період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, недоумством не страждав. Виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, зі шкідливими наслідками для здоров`я. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, відповідний до інкримінованого правопорушення, ОСОБА_4 , в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, недоумством не страждає. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 185 ч. 3 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував спричинену шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував досудову доповідь Слов`янського міськрайонного Відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 24 лютого 2020 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до яких, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства, Слов`янський міськрайонний Відділ філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб) (а.п.29-31).

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, посередньо характеризується за місцем мешкання, потерпілій повністю відшкодовано матеріальну шкоду, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Краматорська» у місті Слов`янськ з серпня 2009 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками; з липня 2010 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст..65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Окрім того, на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначено йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді громадських робіт на строк двохсот годин. Копію вказаного Вироку обвинувачений отримав 19 лютого 2020 року, тобто Вирок не набув чинності.

«Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею, як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.4 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі « Аллене де Рібемон проти Франції» ( Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року по справі № 639/9081/15-к).

Тому суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання на підставі ст. 70 частини 4 КК України. Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 537 ч.1 п.11 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Речові докази по справі: мікрохвильову піч білого кольору « Сатурн » б/в, в робочу стані, телевізор марки «BROWN KING модель BR 1806» сіро-чорного кольору б/в, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000019 від 03 січня 2020 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 13 січня 2020 року, що зберігаються в потерпілої ОСОБА_7 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .