Справа № 487/6751/19
Провадження № 1-кс/487/2995/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000632 від 12.07.2017 року, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_6 звернувся Заводського районного суду міста Миколаєва 05.05.2020 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000632 від 12.07.2017 року, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування клопотання зазначено, що підстави наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надумані та є припущеннями. Досудовим слідством не надано об`єктивних доказів причетності ОСОБА_5 до впливу на потерпілого, не прийняті до уваги позитивні характеристики ОСОБА_5 , наявність трьох дітей, а відображені в ухвалі Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.03.2020 року ризики є лише припущеннями слідчого судді на підставі даних, отриманих від органу досудового слідства. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 розслідується з липня 2019 року та у сторони обвинувачення була можливість встановити та допитати всіх свідків, зібрати інші докази. У кримінальному провадженні відсутні будь-які умови, що породжують впевненість у тому, що ОСОБА_5 може сховатися від суду, перешкодити встановленню істини у справі у випадку його звільнення з-під варти. Зазначені вище обставини свідчать про те, що тримання під вартою ОСОБА_5 не буде розумно виправданим. У даному випадку щодо підозрюваного повинен дотримуватись принцип свободи, оскільки утримання його під вартою за відсутності всіх ризиків можна розцінювати фактичним відбуттям покарання за злочин, за який він ще не засуджений. А згідно ст. 62 Конституції України особа визнається невинною у вчиненні злочину лише шляхом винесення обвинувального вироку, який у даному випадку відсутній. Кваліфікація у даному кримінальному провадженні є штучною, підозра є необґрунтованою. При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу слідчим суддею не враховані дані про особу обвинуваченого. Строки досудового розслідування були продовжені прокурором незаконно, з цього приводу стороною захисту 08.04.2020 року до Офісу Генерального прокурора було направлено скаргу, яка в даний час ще розглядається. Неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не мотивована. ОСОБА_5 має на піклуванні трьох неповнолітніх дітей, яким необхідна батьківська турбота, а сам ОСОБА_5 за віком підпадає під групу ризику, яка найбільш вражена від можливості захворіти на коронавірус з тяжкими наслідками. Знаходження ОСОБА_5 під вартою в СІЗО міста Миколаєва ставить під загрозу не тільки його здоров`я та життя, а ще і майбутнє його малолітніх дітей. З огляду на викладене захисник ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.
У судове засідання адвокат ОСОБА_6 не з`явився, подав суду заяву, в якій зазначив про неможливість прибуття до суду через встановлення карантинних обмежень у зв`язку із короновірусом COVID-19, проживанням у місті Києві та відсутністю міжміського транспортного сполучення в країні. У поданій заяві адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, також просив розглянути клопотання без його участі за участю іншого адвоката.
Підозрюваний ОСОБА_5 клопотання підтримав, не заперечував проти розгляду клопотання без участі адвоката ОСОБА_6 та за участю іншого його захисника адвоката ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на домашній арешт, навівши доводи, аналогічні викладеним у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що обставинам, які зазначені захисником у клопотанні, вже неодноразово надавалась оцінка судом першої та апеляційної інстанцій та вони були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом ч. 4 ст. 201 КПК України, розгляд клопотання здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000632 від 12.07.2017 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 187 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2019 року, близько 11:15 години, ОСОБА_5 спільно зі своїм сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що є охоронцем ОСОБА_5 , знаходились біля будівлі з надписом «Шиномонтаж», що розташована по вулиці Івана Франка у селі Вікторівка Березівського району Одеської області, де зустрілись з ОСОБА_9 , який приїхав до вказаного місця на автомобілі «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок наявності між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_9 з іншого, тривалих неприязних стосунків у зв`язку із конфліктами, пов`язаними з конкуренцією між Фермерським господарством «Полюганич», керівником якого є син ОСОБА_5 ОСОБА_10 та ТОВ «Укрзерно Трейд1», керівником якого є ОСОБА_9 , у веденні підприємницької діяльності у сфері вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у негативно налаштованому та напруженому стані під час будь-якої зустрічі з ОСОБА_9 .
У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 носили при собі ножі, з наміром використання їх вражаючих властивостей, усвідомлюючи настання будь-яких наслідків об`єкту такого застосування.
Знаючи, що ОСОБА_9 займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з вирощуванням сільськогосподарської продукції та у літній період, що є сезоном збирання врожаю, возить при собі значні суми грошових коштів, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті тривалих неприязних відносин, спровокували конфлікт з ОСОБА_9 .
Під час даної суперечки, у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 , з метою заволодіння його майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 лівою рукою штовхнув ОСОБА_9 , після чого, останній, бажаючи припинити конфлікт здійснив спробу втекти та залишити місце події.
Далі, ОСОБА_8 діставши ніж, тримаючи його у правій руці, з метою подолання супротиву ОСОБА_9 , кинув його у напрямку останнього, однак не влучив.
Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, наздогнали ОСОБА_9 .
При цьому, ОСОБА_5 наніс удар в обличчя ОСОБА_9 та разом з ОСОБА_8 повалили ОСОБА_9 на землю.
Продовжуючи вчинення злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали завдавати ОСОБА_9 ударів руками та ногами по різним частинам тіла.
Під час нанесення даних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , використовуючи ножі, що є предметами, конструктивно призначеними за своїми властивостями для ураження живої чи іншої цілі за допомогою м`язової сили людини, які вони зберігали при собі, завдали потерпілому шість ударів в сідниці та стегна, в результаті отримання яких ОСОБА_9 втратив свідомість.
У цей час, ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 , з метою заволодіння його майном, виконуючи свою роль, відчинивши задню праву дверцю автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_9 , проник до вказаного автомобілю, який є іншим володінням особи та незаконно заволодів належними ОСОБА_9 грошовими коштами у сумі 213 000 гривень та 30 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 14.07.2019 становить 774 000 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром), які знаходились у сумці на задньому пасажирському сидінні.
Після цього, ОСОБА_7 , підбігши до ОСОБА_9 , який внаслідок спричинених тілесних ушкоджень Козловським та ОСОБА_5 вже лежав на землі, також наніс два удари правою ногою та один удар правою рукою по різним частинам тіла ОСОБА_9 .
Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_7 заволоділи мобільним телефоном марки «IPhone 8» вартістю 7200 гривень та мобільним телефоном «IPhone 10» вартістю 19 500 гривень, що належали ОСОБА_9 .
Крім того, ОСОБА_7 з метою безперешкодного залишення місця злочину, за допомогою ножа проколов шини на передньому правому та задньому правому та задньому лівому колесах автомобілю «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_9 .
Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , маючи умисел на порушення недоторканості іншого володіння ОСОБА_9 автомобілю «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також з метою перевірки наявності у ньому іншого цінного майна проникли до салону вказаного автомобілю, а саме ОСОБА_8 шляхом відчинення передньої лівої дверці, а ОСОБА_5 шляхом відчинення передньої правої дверці автомобілю.
Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зникли з місця вчинення злочину.
17.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
Постановою першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_11 від 20.01.2020 року було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, та визначено новий строк досудового розслідування у межах шести місяців до 27.05.2020 року.
21.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах та у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.03.2020 року, залишено без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27.03.2020 року, було продовжено строк запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 16.05.2020 року.
При цьому судами першої та апеляційної інстанції було враховано, що наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: заяви ОСОБА_9 , яка надійшла до Березівського ВП та була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №2229 від 14.07.2019 року; довідки про госпіталізацію ОСОБА_9 від 14.07.2020 року; допитів потерпілого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_12 ; протоколу огляду місця події від 14.07.2019 року з планом-схемою до нього; протоколу огляду місця події від 15.07.2019 року; постанови від 15.07.2019 року про приєднання речових доказів, вилучених в ході оглядів 14.07.2019 року та 15.07.2019 року; допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; рапорту старшого оперуповноваженого СКП Березівського ВП Лиманського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_19 від 14.07.2019 року; рапорту старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 ; рапорту старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 ; повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 23.07.2019 року та постанови про оголошення його у розшук від 23.07.2019 року; протоколу огляду речей від 31.07.2019 року; протоколу обшуку від 13.11.2019 року; повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 13.11.2019 року та постанови про оголошення його у розшук від 13.11.2019 року; висновку експерта №37 від 11.01.2020 року щодо наявних у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року за участю свідка ОСОБА_13 .
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Тому доводи захисників про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України є безпідставними.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ухвалою від 18.03.2020 року слідчим суддею відповідно до положень ст. 178 КПК України було враховано встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного на утриманні трьох неповнолітніх дітей; репутацію підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Стороною захисту у поданому клопотанні про зміну запобіжного заходу та під час його розгляду судом не наведено та не підтверджено обставини, які свідчать про можливість зміни обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, та які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заході, але про які сторона захисту не знала та не могла знати.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
Досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває.
Даних про те, що встановлені під час обрання та продовження запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися або перестали існувати, а також про те, що менш суворий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам - стороною захисту не надано. Документи, додані адвокатом до клопотання, щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_5 трьох неповнолітній дітей а також його репутація, в тому числі дані з характеристики, були враховані судом при обранні та продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .
Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 з триманням під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 201, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000632 від 12.07.2017 року, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 12.05.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1