Провадження № 1-кп/643/676/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0001903 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, раніше засудженого 28.01.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, та на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 10.12.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців, та в силу ст.71,70 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.01.2013 року, 31.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців, та 13.04.2016 Первомайським міським судом Харківської області за ч 5 ст.72 КК України вирок переглянуто, зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.10.2013 по 05.05.2014 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, 26.10.2016 Фрунзенським районним судом м. Харкова переглянуто вирок та визначено строк покарання обчислюваний з 31.03.2014 зарахувати строком знаходження під вартою з 16.10.2013 по 31.03.2014, 08.11.2016 умовно-достроково звільненого з Первомайської виправної колонії Харківської області №117 на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 31.10.2016 з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 26 днів, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0001903 за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про надання дозволу ОСОБА_5 перебувати поряд зі своїм захисником, ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання захисник посилався на практику ЄСПЛ та вказував, що перебування його підзахисного в металевій клітці (прозорому боксі) трактуються ЄСПЛ як порушення ст. 3 Конвенції, є порушенням засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, у т.ч. і в частині забезпечення права на захист.
На судовому засіданні обвинувачений клопотання адвоката підтримав, вказував, що внаслідок перебування у скляному боксі, він не завжди добре чує, що відбувається в залі суду.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечувала, вказуючи на ті обставини, що перебування обвинуваченого під час судового розгляду у скляному боксі зумовлено обраними стосовно нього запобіжними заходами у вигляді тримання під вартою.
Суд, ознайомившись із клопотанням захисника, вислухавши учасників кримінального провадження, вважає за доцільне клопотання захисника відхилити.
Так, дійсно, прецедентна практика ЄСПЛ негативно оцінює саме по собі перебування осіб під час судового засідання у металевій клітці (скляному боксі).
Зокрема, у справі «Ярослав Бєлоусов проти Росії» (рішення від 4.10.2016) Євросуд, крім іншого, вперше розглянув питання сумісності перебування підсудних у залі засідань у скляній кабіні з вимогами ст.3 («Заборона катування») і ст.6 («Право на справедливий суд») Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Пославшись на попередню прецедентну практику, викладену у справах «Ходорковський проти Росії» та «Свинаренко і Сляднєв проти Росії» (2014 р.), ЄСПЛ висловив припущення, що скляні кабіни були призначені на заміну металевих кліток, проте обвинувачені, як і раніше, систематично розміщуються в металевих клітках та скляних кабінах, допоки перебувають під вартою (п.146).
Євросуд зазначив, що «розміщення підсудних за скляними перегородками або в скляних кабінах саме по собі не виключає елементу приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня жорстокості, як у випадку з металевими клітками. Цей рівень може бути досягнутий, однак, якщо враховувати обставини в цілому, призведе до їх страждання або труднощів, інтенсивність яких перевищує неминучий рівень страждань, властивий триманню під вартою».
В своєму рішенні по «справі Я.Бєлоусова», ЄСПЛ з посиланням на п.131 рішення у справі «Рамішвілі та Кохреїдзе проти Грузії» (2009 р.) зазначив, що слід брати до уваги й міркування безпеки, особливо в резонансних і делікатних справах. Наголошувалося на важливості того, що безпека в залі є умовою справедливого судового розгляду. Однак з огляду на значення, яке надається правам захисту, будь-які заходи, що обмежують участь обвинуваченого під час судового розгляду або накладають обмеження на нього чи його відносини з адвокатами, повинні бути застосовані, тільки доки це необхідно, і мають бути пропорційні ризикам у кожному конкретному випадку (також див. п.58 рішення у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» (1997 р.) і п.102 рішення у справі «Сахновський проти Росії»).
До речі, саме в п.58 рішення у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» ЄСПЛ узяв до уваги те значення, яке має в демократичному суспільстві право на справедливе правосуддя, і сказав: будь-які заходи, що обмежують права захисту, повинні бути зумовлені суворою необхідністю. Якщо заходу, який має, так би мовити, менш обмежувальний характер, буде достатньо, то саме він і повинен бути застосований.
Натомість у «справі Я.Бєлоусова» заявник і його односправники були відокремлені від решти зали склом, фізичним бар`єром, який певною мірою обмежував їхні можливості безпосередню брати участь у судовому засіданні. Крім того, таке розташування унеможливило конфіденційні контакти з адвокатом, з яким заявник міг говорити лише через мікрофон і в безпосередній близькості від поліцейських охоронців. Крім того, кабіна не була обладнана належним чином, щоб дозволити заявникові працювати з документами або робити нотатки (див. пп.150151).
Так, в справі, що розглядається судом стосовно ОСОБА_5 , останній є єдиним обвинуваченим, під час судового розгляду він один перебуває у скляному боксі, що відповідає вимогам Інструкції про порядок конвоювання та тримання в судах підсудних, (засуджених) за вимогою судових органів, затвердженої наказом наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Верховного Суду України, Служби безпеки України від 16.10.1996 р. N 705/37/5/17-398 1-3/503/239.
Зокрема, в судовому засіданні 26.03.2020 поряд із обвинуваченим перебуває один співробітник конвойної служби, вільні слухачі в залі суду відсутні, підстави стверджувати про наявність певного суспільного резонансу даного кримінального провадження на теперішній час відсутні. Під час проведення підготовчого судового розгляду, судових засідань, яких вже проведено більше десяти, обвинувачений перебував у тому самому скляному боксі, при цьому він не користувався документами, нотатками, не скаржився на незручності та порушення його особистого простору, права на захист, тощо.
Так у своїх рішеннях з наведеної проблематики ЄСПЛ уважає, що національні суди у кращому становищі порівняно з ним, аби обирати найбільш відповідну систему безпеки для конкретного випадку, беручи при цьому до уваги інтереси правосуддя, право на справедливий суд і презумпцію невинуватості. Вони повинні одночасно забезпечити права обвинуваченого ефективно брати участь у розгляді справи та отримувати практичну й ефективну правову допомогу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування підозрюваний переховувався від слідства, в зв`язку із чим оголошувався його розшук. ОСОБА_5 стороною обвинувачення інкриміновано вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Таким чином, з урахуванням фактичних обставин судового розгляду даного кримінального провадження, суд вважає, що задоволення клопотання захисника та надання дозволу обвинуваченому перебувати поза межами скляного боку, в якому він утримується під час судового засідання, не дозволить забезпечити належний рівень безпеки, уникнути спробам порушення порядку в судовому засіданні, втечі обвинуваченого з-під варти.
При цьому судом також враховується кількість працівників конвойної служби, які фактично здійснюють охорону обвинуваченого під час судового засідання, відсутність служби судової охорони в приміщенні Московського районного суду м. Харкова, а також ті обставини, що за час перебування даного кримінального провадження на розгляді суду - з 04.10.2019 захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 жодного разу не звертався до суду з приводу перешкод у спілкуванні з підзахисним, сам обвинувачений не повідомляв про будь-які обмеження або порушення його права на захист.
Стосовно обвинуваченого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2019 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27).
З урахуванням наведеного, суд, оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, зокрема наявність попередніх судимостей, відсутність стійких соціальних зв`язків, факт переховування від органів досудового розслідування, суду, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні інкримінованих злочинів - до 8 років позбавлення волі, неконкретність самого клопотання захисника, який просив суд «дозволити ОСОБА_5 перебувати поряд зі своїм захисником, ОСОБА_4 », не зазначаючи де саме і коли саме таке «спільне перебування» має відбуватися, в даному конкретному випадку обирає найбільш відповідну систему безпеки, беручи при цьому до уваги інтереси правосуддя, та відмовляє захиснику у задоволенні його клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 314-317 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про надання дозволу ОСОБА_5 перебувати поряд зі своїм захисником, ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1