Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000074, на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 21.03.2020 року з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 19.01. 2020 року близько 02.15 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу приміщення кафе Панорама, розташованого на околиці с. Велике Вербче Сарненського району Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно наніс останньому декілька ударів ногами та кулаками обох рук в область голови і тулуба, завдавши тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер, про що 20 січня 2020 року йому оголошено ( а. с. 18-20).

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ОСОБА_6 , який офіційно ніде не працює і постійно виїжджає на тимчасові заробітки за кордон, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, а тому обраний судом запобіжний захід, на його думку, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Доводить, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може безперешкодно виїхати за межі державного кордону України та впливати на свідків, зокрема, ОСОБА_10 , який є безпосереднім очевидцем вчинення злочину, являється його швагром та проживає разом із підозрюваним за однією адресою, шляхом погроз, вмовляння чи переконання. Вказує, що слідчий суддя залишив поза увагою і позицію потерпілого ОСОБА_11 , який наполягав на обов`язковості застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, доводи захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які просять залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 194 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, відмовляючи в клопотанні слідчого щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя покликався на недоведеність прокурором підстав, достатніх для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, у зв`язку з чим систематично виїжджає на тимчасові заробітки за межі державного кордону України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, наслідком якого стала смерть людини, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років позбавлення волі.

При апеляційному розгляді прокурор наголосив, що існує ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілого, який в суді першої інстанції наполягав на обов`язковості застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та свідків, зокрема, ОСОБА_10 , безпосереднього очевидця події злочину, шляхом вмовляння, погроз чи переконання з метою зміни показань або уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000074 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання заступника начальника СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2020 року без визначення розміру застави, взявши ОСОБА_6 під варту із залу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 17.02.2020 року