Дата документу 12.12.2019
Справа № 334/8444/19
Провадження № 1-кс/334/4242/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004356 від 10.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, немає на утриманні неповнолітніх дітей, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:

09 грудня 2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, б. 22 напроти крамниці «Тост Продукты» діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, на підґрунті раптово виниклого словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості, а саме предмета схожого на ніж, знаходячись спереду ОСОБА_7 , наніс останньому не менше чотирьох ударів ножем по тілу потерпілого, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото різаного поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину, поранення жирового привіску з пошкодженням ободової кишки, колото різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в лівий плевральний синус, колото різане поранення лівого передпліччя та колото різане поранення правого стегна, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчим СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0004356 від 10 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

11.12.2019 ОСОБА_5 пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, на підставі ст. 42, п.3 ч. 1 ст. 276, ст. 277, ч.1 ст. 278 КПК України.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який є тяжким злочином, існує ризик, згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання. Також підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати виконанню процесуальних рішень, оскільки з метою уникнення покарання за скоєні злочини. На підставі п.5 ч.1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може перетнути державний кордон під усвідомленням факту бути підданим відбуттю покарання у виді позбавлення волі, з метою ухилення від якого може вжити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зав`язків, що підтверджується тим, що він офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований. А також, підозрюваний може вчинити спроби незаконно впливати на свідків та потерпілого від вчиненого ним кримінального правопорушення, шляхом залякування, погроз, вмовляння, або підкупу, так як потерпілий ОСОБА_7 , є добре знайомою людиною підозрюваному, свідок ОСОБА_8 є рідною сестрою підозрюваного та проживає з ним в одній квартирі, свідок ОСОБА_9 є також добре знайомим підозрюваного.

Слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, або домашній арешт не можливо, оскільки тяжкість кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_5 , а також особистість підозрюваного, який не має постійного джерела прибутків, не може запобігти ризикам, передбачені ст..177 КПК України, тому вважається необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 оскільки підозрюваний має реальну можливість сховатися від слідства або суду, чинити тиск на потерпілих або свідків та вчинити новий злочин.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 просив суд не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, оскільки він не має наміру на ухилення від слідства або суду та чинити тиск на потерпілих або свідків. Він запевнив суд, що кожен раз буде з`являтися за викликом та не має наміру вчиняти новий злочин.

Крім того, ОСОБА_5 пояснив суду обставини скоєння ним злочину, не заперечував проти клопотання слідчого, проте просив надати йому можливість бути вдома, оскільки він є хворим на гепатит «С», має стійки соціальні зв`язки, проживає разом зі своєю сестрою та племінниками, опікується племінницею, водить її до школи, допомагає у навчанні. Щиро розкаюється у скоєному та просить суд не застосовувати найсуворішу міру запобіжного заходу.

Адвокат ОСОБА_6 просив суд застосувати домашній арешт, але лише у вечірній час, оскільки ОСОБА_5 слід працювати та заробляти гроші.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що відомості про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину з кваліфікацією за ч.1 ст. 121 КК України внесені до ЄРДР під № 0004356 від 10.12.2019 року.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. ст.184,192 КПК України, погоджене з прокурором.

ОСОБА_5 після скоєння злочину, самостійно з`явився до органів досудового розслідування та дав пояснення щодо обставин його скоєння. Свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, за обставин як вони викладені в клопотанні, визнає повністю, щиро розкаюється та пояснив суду мотиви скоєння злочину.

Разом із тим судовому засіданні були вивчені матеріали кримінального провадження, якими крім обґрунтованості підозри щодо вчинення саме ОСОБА_5 цього злочину доводиться і доцільність застосування певного запобіжного заходу. Також в ході судового розгляду встановлено, що досудове слідство триває, не всі слідчі дії проведені.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання де проживає разом зі своєю рідною сестрою та племінниками, тобто існують міцні соціальні зв`язки. Крім того, сам ОСОБА_5 має захворювання на гепатит «С» та потребує систематичного лікування.

Разом із тим ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюєтьсяу вчиненні злочину за який передбачене покарання до семи років позбавлення волі.

Таким чином, надані достатні докази які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 проте і більш м`який запобіжний захід може забезпечити його належну поведінку.

Отже вважаю, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід відмовити на підставі ч.4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 194 КПК України та не доведено обставини згідно п.3 цього Закону. Проте, необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.181,184,194,193,196 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, немає на утриманні неповнолітніх дітей, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони з 20-00 до 06-00 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обовязки: прибувати за кожною вимогою до суду чи слідчого; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 12 лютого 2020 року включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: негайно, після її оголошення, вручити підозрюваному; направити для виконання Дніпровському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1