Справа №438/528/20
Провадження 1-кп/438/102/2020
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

23 квітня 2020 року слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Східниця м.Борислава Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , раніш не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 -

в с т а н о в и в :

Слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000165, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу без визначення розміру застави.
Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділу Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження від 21.04.2020 № 0000165 за ч.1 ст.115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 квітня 2020 року близько 18 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №140 на вул. Шевченка в смт. Східниці Львівської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , здійснив два постріли в бік останнього, а саме: в ділянку голови, в наслідок чого ОСОБА_8 помер на місці події.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України.
Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: протокол огляду місця події від 21 квітня 2020 року, протокол затримання ОСОБА_5 від 21 квітня 2020 року, протокол допиту ОСОБА_5 від 21 квітня 2020 року, протокол обшуку, проведений на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та у приміщенні квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку від 22 квітня 2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21 квітня 2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
22 квітня 2020 року заступником начальника Бориславського ВП начальником СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 за погодженням із начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 проте, що він підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, шляхом умовлянь, підкупу, погроз чи застосування насильства з метою надання ними показів, які його виправдовують.
Окрім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у зв`язку із чим може переховується від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.
Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_5 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечив, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Визнає, що позбавив життя ОСОБА_8 . Проте діяв у стані сильного душевного хвилювання. Вважає пред`явлену підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не обґрунтованою. Потерпілий ОСОБА_8 неодноразово на протязі останніх пів-року застосовував насильство щодо доньки підозрюваного - ОСОБА_9 . Наносив їй тілесні ушкодження. Проте донька, помирившись із ОСОБА_8 , просила закрити зазначені провадження. Сам ОСОБА_8 систематично знущався з підозрюваного, ображав його, коли останній намагався заступитись за доньку. Було навіть, що ОСОБА_8 облив житло підозрюваного нафтовою сумішшю та погрожував підпалити житло. Цього дня, 21 квітня 2020 року, ОСОБА_8 під`їхав до будинку, в якому проживає підозрюваний із сім`єю. Бив руками та ногами по вхідних дверях житла, вчинив скандал. Коли донька вийшла до нього, останній витягнув доньку за волосся на вулицю та наніс їй два удари кулаком по голові та два удари ногою в живіт. Підозрюваний теж вийшов з квартири. ОСОБА_8 погрожував підозрюваному, що його, його дружину та доньку він порубає та викине в каналізацію. Після чого підозрюваний повернувся у квартиру, вийняв із сейфу рушницю «Іж», вийшов на подвір`я перед своєю квартирою. ОСОБА_8 був на відстані на асфальтовій дорозі, на відстані близько 10-15 метрів. З метою самооборони, підозрюваний вистрелив у повітря. Після чого ОСОБА_8 відбіг та сховався за смерічками. Почав знущатись із потерпілого, ображати його. Після того підозрюваний вистрелив у ОСОБА_8 та попав в останнього. Після чого, з пересердя вистрелив втретє у повітря. Не намагався уникати правосуддя. Після вчиненого, попросив родичів викликати поліцію, зібрати гільзи. Рушницю поклав у приміщенні квартири, звідки рушниця і була вилучена працівниками поліції. Підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечує обґрунтованість підозри. На думку сторони захисту має місце вчинення підозрюваним умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання. Вважає, що у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити, оскільки останнє складене формально, просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що прокурором не доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у № 0000165, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 квітня 2020 року близько 18 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №140 на вул. Шевченка в смт. Східниці Львівської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , здійснив два постріли в бік останнього, а саме: в ділянку голови, в наслідок чого ОСОБА_8 помер на місці події.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України.
22 квітня 2020 року заступником начальника Бориславського ВП начальником СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 за погодженням із начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 проте, що він підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Відповідно до вимог ст.ст.177,178,183,194 КПК України та п. «е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважаю необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
У п.48 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, судом було зазначено, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим відповідно до ст. 5 §1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
Відповідно, слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, оскільки на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.
Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років і відповідно до ст.12 КК України, законодавцем віднесено до особливо тяжких злочинів, а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. («O. v. Norway», n. 33926).
«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. («Гаважук проти України», п. 63654); («Мурукін проти України», п. 34); («Буряга проти України», п. 54655); («Фельдман проти України», п. 68656).
Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).
Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).
ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Між тим, долучені до матеріалів клопотання матеріали: протокол огляду місця події від 21 квітня 2020 року, протокол затримання ОСОБА_5 від 21 квітня 2020 року, протокол допиту ОСОБА_5 від 21 квітня 2020 року, протокол обшуку, проведений на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та у приміщенні квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку від 22 квітня 2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21 квітня 2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , вказують на подію складу інкримінованого злочину, проте вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків, задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.
Натомість у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем праці, має стійкі соціальні зв`язки, має позитивну репутацію, раніш не судимий, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2013 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Разом з тим, як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння, у підозрюваного ОСОБА_5 на час огляду 22 квітня 2020 року 04 год.10 хв. ознак сп`яніння не виявлено.
Крім цього, слідчий суддя приймає до уваги твердження підозрюваного ОСОБА_5 , що підтверджується показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо протиправної поведінки покійного ОСОБА_8 щодо підозрюваного та членів його сім`ї.
Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із смт.Східниця м.Борислава Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.
Окрім того, враховуючи що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21 квітня 2020 року о 19 годині 50 хвилин 21 квітня 2020 року, останнього у визначений час, необхідно негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти, що регламентовано положеннями п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181,183 193, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відмовити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Східниця м.Борислава Львівської області запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою АДРЕСА_1 строком до двох місяців, до 22 червня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із смт.Східниця м.Борислава Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
4) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід або на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до виконання до Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа буде передана до суду, - на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 27 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1