Справа номер №303/1719/20
Провадження №1-кс/303/523/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2020 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2020 року за №0000733,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивоване тим, що останній підозрюється у тому, що він 29.03.2020 року, приблизно о 17 год. 40 хв., знаходячись в приміщенні прибудови будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин вступив у бійку з ОСОБА_7 , під час якої діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 , схопив останнього за шию та почав душити, в результаті чого потерпілий впав на землю, де ОСОБА_5 наніс йому множинні удари дерев`яною дошкою в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії, внаслідок здавлення органокомплексу шиї, загальноасфіктичний симптомокомплекс та забійні рани голови, від яких ОСОБА_7 помер, тобто ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили суд його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 вказав на те, що наміру вбивати ОСОБА_8 не мав, застосовані до останнього дії були наслідком самозахисту. Зазначає, що загиблий сам спровокував конфлікт, прибувши до займаної ним кімнати та розпочавши словесну сварку поєднану з погрозами застосування сили, що зважаючи на наявність в його руках ножа, та намагання вхопити за одяг, носили реальний характер. Просив суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Захисник ОСОБА_6 посилаючись на недоведеність органом досудового розслідування неможливості застосування щодо його підзахисного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, просив застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Свідок ОСОБА_9 показала, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 , де проживає разом з дітьми та ОСОБА_5 , який являється її батьком. У вказаному будинку проживав також її співмешканець ОСОБА_7 , людина конфліктна, постійний ініціатор сімейних сварок. Зазначила, що батько є людиною доброю та спокійною, а відтак просила суд не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обмежившись домашнім арештом.
Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 на час розгляду клопотання, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Що стосується наведених слідчим ризиків приходжу до наступного.
Ризик щодо незаконного впливу на свідків та потерпілу належно не обґрунтовано, при цьому з наданих в судовому засіданні показів підозрюваного, матеріалів клопотання, а також наданих безпосередньо у судовому засіданні показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що очевидців конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за наслідком якого останній отримав тілесні ушкодження, що потягли смерть, не було, а тому вважаю даний ризик недоведеним.
Єдиним ризиком, який доведено є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що ОСОБА_5 , знаючи про кримінальне переслідування відносно себе і враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
При вирішенні питання щодо доведеності обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою приходжу до наступного.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор, слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У клопотанні вказано щодо неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сумісним проживанням підозрюваного у будинку разом з сім`єю, що створюватиме загрозу для життя та здоров`я мешканців будинку.
Дане твердження спростовано характеристикою ОСОБА_5 , яка дала в суді ОСОБА_9 . При цьому сама ОСОБА_9 , яка є власницею будинку де проживає підозрюваний не заперечила щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем їх спільного проживання.
Підсумовуючи наведене, враховуючи особу підозрюваного, який до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався, є особою похилого віку (70 років), має постійне місце проживання, характеризується з посередньої сторони, прихожу до висновку, що під час судового розгляду органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування щодо ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу та не доведено, що останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу, що в свою чергу надає суду право застосувати більш м`який запобіжний захід, відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, приходжу до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленому ризику, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
З урахуванням вищезазначеного клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 29 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю до 25 травня 2020 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Обов`язки покладаються на підозрюваного до 25 травня 2020 року включно.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Мукачівський ВП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1