Справа № 129/1570/17
№ 1-кп/930/149/20

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2020 року. Немирівський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирів клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000150 від 12.05.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Піщанського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 410, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 425 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні головуючого судді Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000150 від 12.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 410, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 425 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання по повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивувала тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150 від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 складений з порушенням вимог ст.291 КПК України, оскільки не містить погодження прокурора, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення викладені не в повному обсязі, зокрема щодо часу, місця, способу, засобів вчинення кримінальних правопорушень, не правильно визначені правові кваліфікації вчинених кримінальних правопорушень без точного формулювання об`єктивної сторони інкримінованих злочинів, що суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього.. Крім того, в обвинувальному акті не вказані всі потерпілі, не визначена шкода, заподіяна діями її підзахисного внаслідок вчинення кожного конкретного кримінального правопорушення та вже міститься ствердження слідчого про те, що ОСОБА_4 вчинив злочини (а не обвинувачується у їх вчиненні), що є порушенням презумпції невинуватості та прав ОСОБА_4 , а також порушення порядку формування реєстру матеріалів досудового розслідування, що підтверджується наданими захисником копіями документів із кримінального провадження. Вищевикладене свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , так як вважає що обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України і в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Представник потерпілого - військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 просить суд розглянути подане захисником клопотання про повернення обвинувального акту вирішити на розсуд суду.

Суд, ознайомившись із клопотанням, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором, та вичерпний перелік документів, які можуть бути поданими до суду разом із обвинувальним актом.

Положеннями ч. 2 ст. 291 КПК України, в редакції від 14.04.2017, тобто чинному на момент складання, погодження, затвердження та направлення обвинувального акту до суду, передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Крім того, відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Розглядаючи обвинувальний акт було встановлено наступні його порушення при його складанні, погодженні, затвердженні та направленні до суду, а саме:
1) порушено вимоги ч.4 ст. 291 КПК України, яка передбачає виключний перелік документів, які подаються до суду разом із обвинувальним актом, якими є: 1)реєстр матеріалів досудового розслідування; 2)цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3)розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4)розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5)довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Прокурором, незважаючи на пряму заборону надання інших документів суду до початку судового розгляду (абз. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України,) разом із обвинувальним акту було направлено до суду ще й витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань (арк. 50-54), що підтверджується супровідним листом від 30.05.2017 №11/2662 на ім`я голови Гайсинського районного суду Вінницької області та відповідною нумерацією аркушів обвинувального акту.

2) порушено процедуру підписання, погодження, затвердження та вручення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування ( ч. 3, 4 ст. 291 та ст. 293 КПК України) обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки копія обвинувального акту, яка було вручена обвинуваченому, прокурором не було підписано, не зазначено кількість аркушів кожного додатку, доданого до обвинувального акту, що підтверджується поданою копією 1-ї та 2-ї сторінки обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000150 від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.410, ч.З ст.191, ч.2 ст.410, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.2 ст.425 КК України. У зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_4 під час подальшого судового розгляду кримінального провадження відносно висунутого щодо нього обвинувачення може бути позбавлений права на захист, що передбачений Конституцією України, нормами кримінального процесуального законодавства та Конвенції з прав людини та основоположних свободо, а також у виникненні сумнівів щодо дотримання засад законності під час досудового розслідування, та в подальшому може стати причиною для скасування вироку.
Оскільки, відповідно до чинного законодавства, зокрема Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 01.04.2010 №18 та Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом МЮУ 18.06.2015 № 1000/5, копією документа є документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак, то при огляді копії обвинувального акта, наданого обвинуваченим та його захисником, та обвинувального акту, направленого до суду, було встановлено їхні відмінності.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням.
3) в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, яка передбачає що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвища, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), крім потерпілого вказано ще й представника потерпілого.
Так, в силу ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Тобто, потерпілим у кримінальному провадженні є незмінною особою, на відмінну від представника потерпілого, процесуальний статус якого передбачено ст. 58 КПК України, та який на різних стаціях кримінального провадження може змінюватися.
Окрім цього, не зазначено анкетні відомості ще одного потерпілого, який випливає із формулювання обвинувачення ОСОБА_4 (аркуші обвинувального акту 25-26) щодо обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 191 КК України, зокрема - Вінницький обласний центр цивільного захисту.
Натомість на 28 аркуші обвинувального акту вказано лише один потерпілий у одному кримінальному правопорушенні, а саме: "Потерпілим від кримінального правопорушення являється: військова частина - польова пошта НОМЕР_2 , представник потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кропивницький (Кіровоград), проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України".
4) в порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначено лише шкоду заподіяну від одного кримінального правопорушення, а саме: "Шкода, заподіяна даним кримінальним правопорушенням становить 3212051 грн.".
Так, як злочини, передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 410, ч. 2 ст. 425 КК України є злочинами з матеріальним складом, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даних злочинів є діяння та спосіб вчинення, суспільно - небезпечні наслідки (матеріальна шкода) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
5) Порушено вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
В рішенні Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права в Україні, по справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року, справі Камасінскі проти Австрії", Матточіа проти Італії від 25 липня 2000 року, зазначено, що відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Крім того, у зв`язку із не зазначенням конкретних та детальних обставин вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 410, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 425 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , зокрема часу і місця вчинення кримінальних правопорушень, способів та засобів їх вчинення, форм умислу діяння, було встановлено, що формулювання обвинувачень не відповідає правовим кваліфікаціям вчинених кримінальних правопорушень.

Зокрема, щодо із формулювання обвинувачення по ч. 3 ст. 191 КК України (арк. 26) відносно ОСОБА_4 випливає, що фактично йдеться про заволодіння чужим майном, шляхом обману, а не про заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, в якому обвинувачується ОСОБА_4 .
Аналогічне стосується об`єктивної та суб`єктивної сторони інших інкримінованих обвинуваченому складів кримінальних правопорушень, оскільки в обвинувальному акті не конкретизовано в чому саме виразились дії обвинуваченого по кожному вчиненому кримінальному правопорушенні.
Виклад цих обставин в обвинувальному акті носить тільки описовий та поверхневий характер, та свідчить про неповне, упереджене та звужене проведення досудового розслідування, та й взагалі може викликати у суду сумніви щодо дійсного вчинення ОСОБА_4 інкриміновних йому злочинів і, як наслідок, ухвалення виправдувального вироку.

Крім того, твердження в обвинувальному акті щодо того, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (арк. 25-27) порушує ті ж самі принципи законності, верховенства права, презумпції невинуватості, права на захист, оскільки у відповідності до Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, Кримінального Кодексу України, КПК України, Конвенції з прав людини, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення і при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Відсутність в обвинувальному акті повного формулювання обвинувачення та правильної правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист, справедливий розгляд справи, і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.

6) Окрім того, порушено порядок складання реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки відповідно до ст. 109 ч.2 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Ця норма є імперативною, а тому не передбачає можливості внесення до реєстру матеріалів досудового розслідування інших даних або даних з обмеженою інформацією.
Як випливає із обвинувального акту та доданих документів захисником ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження були проведені слідчі дії, які в порядку ст. ст. 103, 104 КПК України є процесуальними діями, які оформленні протоколами, зокрема протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 07.11.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.02.2017, протокол обшук від 16.09.2016. Крім того, під час досудового розслідування було прийнято ряд процесуальних рішень та застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, оформлені постановами слідчих та ухвалами суду, зокрема ухвала слідчого судді від 20.04.2017 та 21.02.2017 про арешт майна, ухвали слідчого судді від 11.10.2016 та 10.02.2017 про тимчасовий доступ до речей та документів, постанова слідчого від 21.02.2017 по приєднання речових доказів, та інші копії, які надала захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 .. Однак, відомості про проведені вищевказані дії, прийняті процесуальні рішення та вжиті заходи забезпечення кримінального провадження відсутні у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту.
Натомість у вищевказаному реєстрі вказані відомості, які в силу ст. 109 КПК України не повинні бути вказані (рапорти, доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, доручення в порядку ст. 40, 41 КПК України, клопотання про тимчасовий доступ, тощо).
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, враховуючи істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодить в подальшому ухвалити законне і обґрунтоване рішення по суті обвинувачення, суд приходить до висновку про неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду та повертає обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 103, 104, 109, 110, 291, 314, 370-372, 384, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Повернути прокурору військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150 від 12.05.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Піщанського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст. 410, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 425 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7-и днів з дня її проголошення до апеляційного суду у Вінницькій області.

Суддя (підпис)

Копія вірна:

Повний текст ухвали оголошено 30.06.2020 в приміщені Немирівського районного суду Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_1