Справа № 132/3605/15-к
Провадження №1-кп/132/141/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
11.12.2019

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 06.07.2015 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-технічна, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого

ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнається судом доведеним.

05.07.2015 року, біля 21:00 год., ОСОБА_3 в порушення вимог п.2.1 а, Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , рухаючись зі швидкістю близько 45 км/год. по проїзній частині вулиці Жовтневій с. Сальник, Калинівського району Вінницької області, не вжив своєчасних заходів до зупинки мотоцикла в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який знаходився неподалік узбіччя з лівої сторони дороги в напрямку руху мотоцикла, внаслідок чого здійснив на останнього наїзд.

В результаті даної дорожньої пригоди малолітній ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 115 від 28.08.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді - «Поєднана травма». Відкрита черепно - мозкова травма - забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом лобної кістки зліва, множинні скальповані рани голови, що згідно (п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння через наявність лінійного перелому лобної кістки зліва, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця, що згідно (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (понад 6, але не більше 21 дня) та множині садна тулуба і кінцівок, що згідно (п.2.3.Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху (п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або шкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзд перешкоди). Крім того, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , в порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України (п.2.10 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди), транспортний засіб не зупинив та залишивши місце пригоди зник.

Згідно висновку експерта №479а від 05.10.2015 року встановлено, що в ситуації, яка склалася, водій мотоцикла марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору в діях водія мотоцикла «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 5 липня 2015 року біля 21:00 год, він рухався мотоциклом марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , приблизно із швидкістю 45 км/год. по проїзній частині вулиці Жовтневій с. Сальник, Калинівського району Вінницької області в сторону заправки АЗС. Згадавши, що забув кошти, повертався назад додому. Коли проїзджав по вулиці, то побачив дітей. Одна дитина почала перебігати з правої сторони дорогу і щоб уникнути зіткнення він повернув руля вліво, однак дитина не зупинилась і він на неї наїхав. Дитину побачив перед собою приблизно за 5 метрів. Після цього він проїхав ще біля 5 метрів і зупинився. До дитини почали підбігати люди і він, злякавшись, поїхав з місця пригоди. Про дану дорожню пригоду він розповів вдома матері, яка намагалась допомогти потерпілим матеріально. В подальшому його мати передала на лікування дитини 1 200 гривень та оплатила медичну страховку в сумі 500 грн. Наміру вчинити наїзд на дитину не мав. Пред`явлені до нього позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що становить 100 тис. грн. визнає.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_10 є її рідним сином. На той час, коли мала місце дорожньо-транспортна пригода, вона знаходилася в м.Київ з меншою дитиною на лікуванні. 5 липня 2015 року її повідомили, що сталася дорожня пригода в якій постраждав її син ОСОБА_11 . Коли вона приїхала, то дитина знаходилась в нейрохірургічному відділенні лікарні в м. Вінниці. Чоловік і дідусь ОСОБА_11 розповіли, що в той день на вулиці гралося біля 10 дітей різного віку. Коли її син знаходився на узбіччі дороги, щоб перейти дорогу та взяти іграшку, то ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом, збив ОСОБА_11 , проволікши його по дорозі. Згодом мати обвинуваченого заплатила страховку в сумі 500 грн. та дала 1200 грн. на обстеження в м. Вінниці, про що її чоловік написав розписку. Пред`явлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн. підтримує в повному обсязі. Просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, є вірною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушені.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується по місцю проживання, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини ОСОБА_3 , має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою № 9698 від 20.10.2015 року, виданою Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області, думку представника малолітнього потерпілого, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами і відповідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком. Згідно ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 вид запобіжного заходу не обирався.

По даному кримінальному провадженню законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні сторони дійшли згоди, що розмір моральної та матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 становить 100 тис. грн.

Цивільною позивачкою ОСОБА_6 в судовому засіданні подано власноруч написану розписку, якою остання підтверджує, що 10.12.2019 року отримала від обвинуваченого ОСОБА_3 40 тис. грн. в рахунок часткового відшкодування моральної шкоди.

Також ОСОБА_6 зазначила, що через Калинівський відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, нею було отримано 35 тис. грн., з яких повністю відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 9 770, 10 грн. та 25229, 90 грн. в рахунок часткового відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Сторони, за взаємною згодою між собою, погодилися на розстрочення сплати решти суми в розмірі 25 тис. грн. в рахунок остаточного відшкодування моральної шкоди в строк до 10 лютого 2020 року.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідних стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_6 25 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

В ході судового розгляду справи встановлено, що витрати на залучення експертів становлять 1473,12 грн., які добворільно сплачені обвинуваченим ОСОБА_3 , що підтверджується квитанцією № 50 від 17.11.2017 року.

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки. Згідно ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 25 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Речовий доказ по справі: мотоцикл марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю: ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_1 .

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: