Справа № 191/3501/19
Провадження № 1-кп/191/314/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого- судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001092 від 18.07.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ракове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою, АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України

За участі в судовому розгляді: прокурора- ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_5

Встановив:
17 липня 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні літньої кухні, розташованої за адресою на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому він спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали алкогольні напої. Під час раптово виниклої сварки на побутовому ґрунті з ОСОБА_6 , в присутності свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не маючи наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, маючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді настання смерті потерпілого та діючи з необережності, проявляючи злочинну недбалість, наніс потерпілому ОСОБА_6 почергові два удари розкритою долонею правої руки в область обличчя, в результаті яких потерпілий ОСОБА_6 залишився стояти на ногах. Через деякий нетривалий час ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину. При цьому ОСОБА_6 , залишившись в приміщенні літньої кухні за вказаною адресою, в ніч з 17.07.2019 року на ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Труп потерпілого ОСОБА_6 було виявлено 18.07.2019 року приблизно о 06.30 годині.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 181 від 30.07.2019 року, смерть ОСОБА_8 настала в наслідок внутрішньо-черепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку, що у перебігу травматичного процесу, призвело до здавлення та дислокації головного мозку, що і з`явилося безпосередньою причиною його смерті.
Тілесні ушкодження голови, у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми з синцями обох навколоочних ділянок та крововиливами під оболонки головного мозку, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений та захисник не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд призначити покарання відповідно до закону, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України - є визнання винуватості, щире каяття.

Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 -вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середнього ступеню тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, визнав свою провину, розкаявся, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, неофіційно працює.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням принципів індивідуалізації та гуманізації покарання, позиції потерпілої, яка просила призначити покарання відповідно до закону, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 с застосуванням ст.ст.75,76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком.

Призначення покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відповідає принципу гуманізму, який закріплений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і його застосування є співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню та його суспільно-небезпечним наслідкам.

Цивільний позов не заявлявся.

Судом вирішено питання про долю речових доказів, відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 ( два ) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: зрізи країв нігтьових платин трупа ОСОБА_6 , в одному паперовому конверті; фрагмент ґрунту зі слідами РБК, в одному паперовому конверті; мікрочастки з рук ОСОБА_6 , в двох паперових конвертах; зразок крові підозрюваного ОСОБА_3 , в одному паперовому конверті; осади, змиви та витяжки на ниточках марлі з контролем марлі, в одному паперовому конверті, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Синельниківського ВП ( а.с.117-118 т.2)- після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1