Справа № 520/5736/19
Провадження № 1-кп/947/712/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0001265 від 17.05.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець республіки Молдова, громадянин Молдови, має посвідку на постійне проживання і Україні, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, підтримує фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_6 , раніше судимий:
- 25.10.2013 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.;
- 29.11.2013 Приморським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України до 4 місяців арешту, звільнений 24.01.2014 по відбуттю строку покарання;
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_9 ,
перекладача ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисний злочин, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та в період строку погашення судимості вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , повторно, 17.05.2018 біля 14.40, знаходячись біля будинку №45/3 вулиці Академіка Корольова в м. Одесі, побачив на шиї раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_8 , що проходила біля нього, золотий ланцюжок, на якому висів золотий хрестик. Маючи корисний умисел, з метою особистої наживи, бажаючи відкрито заволодіти майном потерпілої, визначивши об`єктом посягання майно потерпілої - золотий ланцюжок, на якому висів золотий хрестик, він підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та правою рукою шляхом ривку, відкрито викрав з її шиї золотий ланцюжок вагою 15 грамів, вартістю 8700 грн., з золотим хрестиком, вагою 2 гр. - вартістю 1160 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 9860 грн.
ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, причинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Наведені навмисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 давав непослідовні і суперечливі покази, і фактично вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Так, ОСОБА_5 показав, що він випадково зірвав з шиї жінки ланцюжок з хрестиком, не розуміючи, що він робить. З показань обвинуваченого з`ясовано, що він не має офіційної роботи та заробляє на прожиття випадковими заробітками. Він страждає на провали в пам`яті і багато моментів, які відбувалися в його житті, просто не пам`ятає. Він також страждає на нервові зриви та проходив лікування в Молдові. Крім того, за життя у нього було багато травм голови. Тому щодо подій, які йому інкримінуються, він погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, але він не розуміє, як таке могло стати. В цій частині він показав, що 17.05.2018 біля будинку №45/3 вулиці Академіка Корольова в м.Одесі, зірвав з потерпілої ОСОБА_8 ланцюжок, але не пам`ятає, чи був там хрестик. Після вчиненого, він став тікати, і викрадені прикраси продав на ринку невідомій особі за 1000 грн., які витратив для задоволення власних потреб, та виїхав на деякий час в Молдову. При цьому він не оспорює встановлену слідством вагу і ціну відкрито викрадених ним прикрас. Його мати потерпілій повністю відшкодувала заподіяну шкоду.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому злочині, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доказується дослідженими в судовому засіданні доказами. Цими ж доказами спростовується версія ОСОБА_5 про те, що він не розумів, що відбувалося, оскільки страждає на провали в пам`яті.
Так, потерпіла ОСОБА_8 показала в суді, що 17.05.2018 біля 14.40, вона вела дитину семи років до школи і проходила біля будинку №45/3 вулиці Академіка Корольова в м.Одесі. Назустріч їй йшов молодий чоловік, як потім їй стало відомо, це був ОСОБА_5 , з жінкою. Вона звернула на них увагу і бачила, як ОСОБА_5 пройшовши біля неї, призупинився, повернувся до неї та зірвав з неї золотий ланцюжок з хрестиком. Після чого ОСОБА_5 став швидко тікати. За ОСОБА_5 став гнатися інший молодий чоловік випадковий свідок, але не наздогнав того. Вона викликала поліцію, які почали патрулювати район, але нікого не знайшли. В завершення потерпіла показала, що мати обвинуваченого повністю відшкодувала заподіяну її сином шкоду і вона не має претензій матеріального характеру. Разом з тим, ОСОБА_8 щодо призначення покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_11 показав в суді, що він є оперуповноваженим СКП Тайїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. 17.05.2018 біля 14.40 він у службових цілях оглядав район. В місцевому барі його увагу приволік чоловік, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_5 , який з жінкою розпивав алкогольні напої. Він почав непомітно йди за ними на відстані від них, приблизно 100 м. В районі будинку №45/3 по вулиці Академіка Корольова в м.Одесі він бачив, як ОСОБА_5 зірвав з шиї жінки ланцюжок, як потім йому стало відомо, це була ОСОБА_8 , яка з дитиною йшла йому назустріч, та став тікати в бік арки між домами. Він погнався за ОСОБА_12 , але не наздогнав його.
Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому в провину злочину підтверджується письмовими доказами, безпосередньо дослідженими судом:

-протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_8 про викрадення її золотого ланцюжка з хрестиком;
-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;
-звітом про незалежну оцінку майна, викраденого у потерпілої ОСОБА_8 , загальна вартість якого складає 9860 грн.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка зірвала з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка відкрито викрала ланцюжок з шиї жінки;
-розпискою потерпілої про відсутність матеріальних претензій і квитанціями про переведення на її рахунок грошових коштів;
-висновком судово-психіатричної експертизи №82 від 05.03.2019, згідно якого на час, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, та в теперішній час, ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв і не виявдяє, а виявляв і виявляє ознаки акцентуації характеру за змішаним типом (що є крайнім варіантом норми, а не психічною патологією), за своїм психічним станом був здатен і здатний тепер повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. На підставі наведеного висновку експертів суд визнає ОСОБА_5 осудним.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Вказана сукупність доказів спростовує твердження обвинуваченого про те, що він не пам`ятає, для чого і як зірвав з жінки ланцюжок з хрестиком. Вказана сукупність доказів, у тому числі виважена і вивірена поведінка обвинуваченого, який визначив об`єкт посягання, проходячи поруч з жінкою, призупинився, і перебуваючи позаду неї, зірвав ланцюжок з хрестиком, подальша їх реалізація і витрачання виручених коштів на себе, достовірно підтверджує спрямованість умислу і корисний мотив ОСОБА_5 на вчинення інкримінованого йому злочину. Відсутність щирого каяття ОСОБА_5 , не визнання ним вини, з урахуванням попередніх його судимостей, свідчать про бажання обвинуваченого уникнути відповідальності або пом`якшити її.
Згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства.
Тому, за таких обставин, ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для досягнення цілей, зазначених у ст.1 КК України, ст.2 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 19.02.2019.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення день за день в період з 19.02.2019 по день набрання вироком законної сили.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1