УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна при проведенні досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 26.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 ,за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що 26.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 внесено відомості по ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 січня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №163 по вулиці Чарівна в місті Запоріжжя, помітили потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Розробивши план скоєння грабежу та розподіливши між собою ролі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спільно переслідували потерпілого ОСОБА_6 до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де в подальшому вчинили протиправні дії за наступних обставин:

26 січня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись на асфальтній ділянці місцевості, яка розташована біля буднику 163 по вулиці Чарівна в місті Запоріжжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, реалізуючи розроблений раніше спільний план вчинення грабежу, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 та застосовували насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого для подолання його здатності до опору, а саме ОСОБА_5 схопив потерпілого ОСОБА_6 за шию руками та повалив на землю і намагався утримати на землі. Переслідувавши свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який в той час лежав на землі, та наніс два прямих удари руками в область голови, а саме один удар в область перенісся та другий удар в область тім`ячка. Після чого, не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 обійшов потерпілого і самостійно відкривши ліву кишеню куртки, в яку був вдягнений потерпілий, дістав з неї мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», у пластиковому чохлі сіро-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . Продовжуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом з відкрито викраденим майном покинули місце злочину та направилися у невідомому напрямку, чим своїми протиправними діями спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5 250 гривень.

В ході допиту в якості потерпілого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресом: АДРЕСА_3 , пояснив, що 14.09.2017 р. він придбав мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, пластиковий чохол сіро- чорного кольору, та сім карту мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 , які з того часу були ним введені у експлуатацію. Окрім того він пояснив, що 26.01.2020 р. двоє невідомих вчинили відносно нього кримінальне правопорушення, із застосуванням насилля, а саме відкрито викрали його вище вказане майно.

В ході досудового слідства було встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.01.2020 р. ОСОБА_4 було затримано за ч. 4 ст. 208 КПК за вчинення останнім кримінального правопорушення (злочину) за ч. 2 ст. 186 КК України.
26.01.2020 в ході ст. 208 КПК за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8 го Березня, 31 у громадянина ОСОБА_4 було вилучено:
1. мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору;

2. пластиковий чохол сіро- чорного кольору,

3. одна сім карта мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 .

Вказане майно, що є тимчасово вилученим та зберігається у Шевченківському ВП, має доказове значення, оскільки вказані вище предмети можуть зберігати на собі сліди злочину, необхідні для проведення судових експертиз,слідчий ставить питання про арешт вказаного вище майна з підстав,передбачених ст.170-172 КПК України.
В силу ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали клопотання,слідчий суддя знаходить, що клопотання підлягає задоволенню,виходячи з наступного.
З матеріалів клопотання встановлено,що на теперішній час у провадженні слідчого відділення Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 26.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 по ч.2 ст.186 КК України.
Як вбачається із складеного слідчим протоколу затримання особи від 26.01.2020 р.,за адресою АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_4 , якого було затримано в порядку 208 КПК, було вилучено вищевказане майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
З матеріалів клопотання встановлено,що зазначені вище підстави доведені,оскільки майно,про арешт якого ведеться мова у клопотанні, мають ті ознаки, за наявності хоча б однієї з яких, на відповідне майно може накладатись арешт в порядку ч.1 ст. 170 КПК України,а саме мають значення речових доказів по кримінальному провадженню.
Відтак,перелічене у клопотанні майно відповідає передбаченим ч.2 ст.167 КПК ознакам тимчасово вилученого майна, в зв*язку з чим, зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч.5 ст.171 КПК.
Враховуючи наведене,слідчим доведена необхідність арешту, а також доведена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 цього Кодексу,тому слідчий суддя клопотання задовольняє частково.
Керуючись ст.170-173,309 КПК України,слідчий суддя-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене майно: мобільний телефон марки «Redmi Note 4, 3 GB RAM 32 GB ROM Black», у пластиковому чохлі сіро-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

28.01.20