У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Скасувати зазначену ухвалу, постановити нову ухвалу.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2020 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 на
постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 29.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0004072 від 18.10.2017 року

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що отримав оскаржувану ухвалу лише 27.05.2020р.

_____________________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/470/20 Слідчий суддя: ОСОБА_6
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про відмову у задоволенні скарги

на постанову про закриття кримінального

провадження

Ухвалу слідчого судді вважає не законною та такою, що постановлена з порушенням норм КПК України.

Стверджує, що слідчий при винесенні постанови проігнорував постанову Заводського районного суду від 11.10.2010р.

Звертає увагу на те, що слідчий при винесенні постанови не виконав всіх дій для з`ясування фактичних обставин справи, не витребував докази, не вивчив матеріали справи із Заводського районного суду, не отримав пояснення від судді, не оцінив його доводи про фальсифікацію судового рішення.

Зазначає, що винесена слідчим суддею ухвала не є законною і містить мотивації відмови, суперечить КПК. Наголошує, що в оскаржуваному ним рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги суб`єктивну думку слідчого, чому залишилися не дослідженими обставини, з`ясування яких має значення для з`ясування фактичних обставин справи, і які були у скарзі до суду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
17.03.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 29.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0004072 від 18.10.2017 року. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 29.07.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004072. Проте, на думку заявника зазначена постанова є передчасною, юридично необґрунтованою, необ`єктивною та суперечить фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя, зазначив, що слідчим проведено всебічне, повне та безпосереднє дослідження відомостей. отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження, встановлена відсутність в діях судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Зазначено, що всі можливі слідчі дії, передбачені КПК, в рамках даного кримінального провадження слідчим виконанні в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є мотивованою і відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В письмовому клопотанні від 19 червня 2020 року прокурор просить розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_4 в порядку письмового провадження.

Заявник ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить розглядати скаргу без його участі.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши надані матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Заявник ОСОБА_4 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно вимог ч. 2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Як вбачається з матеріалів провадження вищезазначена ухвала була постановлена 26 березня 2020 року.
Однак, отримав її ОСОБА_4 лише 27.05.2020р., про що свідчить поштовий штемпель з датою на конверті. Апеляційну скаргу направив 28.05.2020р.
Отже, апеляційний суд вважає, що заявник не пропустив строк на оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Дані вимоги під час досудового розслідування виконані у повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.10.2017 року слідчим слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 до ЄРДР внесені відомості за № 0004072 за фактом можливого постановлення суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 завідомо неправосудного рішення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Підставною внесення відомостей до ЄРДР була ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.10.2017р., якою задоволено скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність керівника слідчого відділу Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР. Зобов`язано уповноважених осіб Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості, що містяться в заяві ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України.

Згідно вказаної заяви ОСОБА_4 , 03.02.2003р. суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та ОСОБА_10 про визнання факту прийняття спадщини, визнання факту вчинення угоди купівлі-продажу та визнання права власності на домоволодіння, винесено рішення 03.02.2013р.. відповідно до якого позов ОСОБА_9 задоволено, визнано факт прийняття ОСОБА_4 спадщини домоволодіння по АДРЕСА_1 по закону після смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; визнано таким, що мав місце факт передачі авансу в рахунок придбання зазначеного домоволодіння між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_4 і ОСОБА_10 з іншого боку; визнано за ОСОБА_9 право власності на зазначене домоволодіння.

ОСОБА_4 вважає зазначене рішення неправосудним, у зв`язку з чим вважає, що в діях судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 29 липня 2019 року закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004072 від 18.10.2017 року, у зв`язку з відсутністю в діях судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 під час постановлення рішення від 03.02.2003р. у справі № 2-823/2003 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України є встановлений порядок реалізації конституційних засад здійснення судочинства.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.375 КК України полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного судового рішення, а неправосудним є судове рішення, в якому: завідомо неправильно застосовано норму матеріального права; рішення постановлене з грубим порушенням норм процесуального права; в якому завідомо є невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування слідчим проведено дослідження судових рішень, які знаходяться на офіційному веб-порталі судової влади України у автоматизованій системі збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень Єдиному державному реєстрі судових рішень, вивчено зміст оскаржуваного рішення суду, яке надано заявником.
Слідчий дійшов обгрунтованого висновку, що постановлене суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 рішення від 03.02.2003р. не може визнаватись неправосудним, оскільки хоча і має факт скасування апеляційною інстанцією рішення, однак у даному випадку, відсутні ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України та так само прямий умисел на постановлення суддею неправосудного рішення.
Матеріали провадження свідчать про те, що суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 постановив рішення на підставі документів та показань, які надав ОСОБА_9 . ОСОБА_4 на той час в судове засідання не з`явився та не пояснював свої заперечення на заявлений до нього позов.
Органом досудового розслідування не встановлено жодних фактичних даних, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу вищевказаного кримінального правопорушення у діях судді під час постановлення ним рішення так і уммислу на їх вчинення.
З урахуванням того, що проведеним досудовим розслідуванням доказів, які могли би свідчити про наявність в діях судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України не здобуто, а органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчим цілком слушно прийнято постанову про закриття даного кримінального провадження.
З досліджених апеляційним судом матеріалів кримінального та судового проваджень встановлено, що слідчий суддя дотримався вимог закону, дослідив обставини кримінального провадження, належним чином оцінив зібрані докази, та дійшов обґрунтованого висновку, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на оглянутих в судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, а сама постанова слідчого є вмотивованою та її зміст відповідає фактичним обставинам справи.
За таких обставин, на думку колегії суддів, висновки слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, є цілком вмотивованими та обґрунтованими, а тому доводи апелянта щодо необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, однобічності, неповноти досудового розслідування, ненадання слідчим суддею належної оцінки зібраним доказам та встановленим обставинам, є безпідставними.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 , як і для скасування ухвали слідчого судді

Керуючись ст. ст. 406, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2020р., якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 29.07.2019 року про закриття кримінального провадження №0004072 від 18.10.2017 р.- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: