Провадження №11-кп/801/813/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали контрольного кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 02.08.2020.
Покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки:
- не залишати місце проживання з 22:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з тим, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, проте санкція статті за якою обвинувачується ОСОБА_8 не передбачає покарання у виді позбавлення волі, таким чином судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Висновки суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001243 від 06.06.2019 ОСОБА_8 оголошено підозру в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 02.08.2020 з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Санкція ч.1 ст. 190 КК України не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, це злочин невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до 240 годин, або виправними роботами на строк до 2 років, або обмеження волі до 3 років.
Таким чином суд першої інстанції помилково обрав обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 409 КПК України.
Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2020 обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено у розшук, та провадження у справі зупинено.
На адресу Вінницького міського суду Вінницької області із Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_8 та клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У ході судового провадження прокурор ОСОБА_10 підтримав клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку прокурора наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме те що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, певний час переховувався від суду та перебував у розшуку, а також обвинувачений ОСОБА_8 не працює, не має постійного джерела доходу, немає стійких соціальних зв`язків, а тому обвинувачений ОСОБА_8 може чинити тиск на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній має постійне місце проживання, має на утриманні хвору матір похилого віку, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.
Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України скасувати.
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_10 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: