Справа № 640/7570/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України відносно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою технічною освітою, засудженого Київським районним судом м. Харкова від 25.10.2013 року за ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу у розмірі 51000 грн., проживаючого: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора про заміну покарання відповідно до частини 5 статті 53 КК України відносно засудженого ОСОБА_3 , якому вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 року призначено покарання у виді штрафу у розмірі 51000 грн., який до теперішнього часу засудженим не сплачено, тому просить замінити засудженому у вказаному кримінальному провадженні призначене покарання у виді штрафу на громадські роботи із розрахунку, передбаченого ч. 5 ст. 53 КК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 не з`явився, неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомив.

Неявка осіб не перешкоджає розгляду справи з приводу вирішення питання про заміну покарання.

Суд, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.01.2014 року (640/7570/13-к), засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 222 КК України та на підставі с. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді штрафу у розмірі 51000 грн.

Станом на день розгляду клопотання прокурора штраф засудженим не сплачено, квитанції про сплату штрафу до суду не надходило.

В порядку примусового виконання виконавчого листа №640/7570/13-к щодо стягнення з засудженого вказаного штрафу, визначеного вироком Київського районного суду м. Харкові від 25.10.2013 року, - штраф не стягнуто.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, штрафу у встановлений строк, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2016 року направлено повідомлення про наявність в діях ОСОБА_3 ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України з необхідністю внесення вказаних відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України.

На підставі вказаної ухвали, 18.03.2016 року СВ Київського ВПА ГУ НП України в Харківській області були внесені відомості до ЄРДР за №0001734 за ч. 1 ст. 389 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31.01.2017 року кримінальне провадження №0001734 від 18.03.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_3 складу кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України (ухилення від сплати штрафу або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю особою, засудженою до цих видів покарань).

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Враховуючи, що з 21.01.2014 року - дня набрання чинності вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 року, минуло більше двох років і вирок не був виконаний, то має місце закінчення строку давності виконання обвинувального вироку.

При цьому, згідно з довідкою про судимість ОСОБА_3 від 14.06.2019 р., він з часу вчинення злочину, засудженого за цим вироком від 25.10.2013 року, - інших злочинів не вчинив, тому перебіг давності не переривався.

Також згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24.12.2015 року №5-324ск15, редакція частини 3 статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Оскільки постановою слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 31.01.2017 року кримінальне провадження ч. 1 ст. 389 КК України відносно ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, отже фактично не було встановлено, що засуджений ухиляється від відбування покарання.

Таким чином, на підставі вимог ст. 80 КК України ОСОБА_3 є особою, яка звільняється від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 51000 грн., призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Отже, відсутні підстави для заміни засудженому несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, оскільки в силу ст. 80 КК України засуджений звільняється від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду від 25.10.2013 року.

У зв`язку з цим, суд вважає, що подання прокурора про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 53,80 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання відповідно до частини 5 статті 53 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя -