Дата документу 16.03.2020 Справа № 554/9884/16-к
Провадження № 1кс/554/3134/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 16.01.2020 про відмову у задоволенні клопотання про призначення по справі судової психологічної експертизи по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0002664 від 05.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного уду м.Полтави зі скаргою по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0002664 від 05.10.2016, в якій прохав скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 16 січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової психологічної експертизи.
В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні слідчої ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0002664 від 05.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КК України, відносно колишнього слідчого прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та процесуального прокурора ОСОБА_6 , які своїми спільними неправомірними діями спричинили йому моральних та фізичних страждань. 29 травня 2019 року слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави скасовано постанову прокурора ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим. Вважає, що після скасування вказаної постанови автоматично отримав статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0002664. У зв`язку з тим, що йому, як потерпілому, спричинено моральної шкоди фігурантами по справі, 01.11.2019 року він звернувся до прокурора ОСОБА_8 з клопотанням про призначення йому судово-психологічної експертизи. 08.11.2019 року у задоволенн6і його клопотання було відмовлено. 29.11.2019 року слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави скасовано постанову від 08.11.2019 року про відмову у призначенні судово-психологічної експертизи. 09 січня 2020 року він звернувся з клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи на ім`я слідчого ОСОБА_4 , яка постановою від 16 січня 2020 року відмовили йому у задоволенні клопотання. Вважає, що слідчий винесла шаблонну, немотивовану, незаконну та необґрунтовану постанову від 16.01.2020 року про відмову в задоволенні його клопотання, при цьому проігнорувала принципи верховенства права, законності, публічності, не прийняла всіх необхідних заходів для збору доказів і забезпечення повного і всестороннього розслідування , не допитала його як потерпілого по фактах, викладених у заяві, не видала пам`ятку про права та обов`язки, не провела одночасний допит з фігурантами по справі, не зібрала характеризуючи матеріали на фігурантів.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.
Встановлено, що ТУ ДБР, розташованим у м.Полтава здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002664 від 05.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, що підтверджується витягом із ЄРДР від 06.03.2020.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава ОСОБА_4 із клопотанням про призначення по справі судово-психологічної експертизи від 09 січня 2020 року, яку отримано ТУ ДБР, розташованим у м.Полтава 14.01.2020 року, в якому вказав, що призначення судово-психологічної експертизи необхідно для всестороннього, повного та об`єктивного досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, встановлення істини та викриття фігуранта по справі в умисному вчиненні щодо нього посадових злочинів, що спричинило йому тривалих моральних та фізичних страждань.
Постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 16 січня 2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки встановлено, що 21.08.2018 року ОСОБА_3 був допитаний в якості свідка, а в матеріалах кримінального провадження відсутня пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, вручена ОСОБА_3 . Слідчий послалася на норми ч.2 ст. 93, ч.2 ст. 243, ч.5 ст. 40 КПК України. Також вказала, що на сьогодні досудовим розслідуванням не встановлено необхідності у призначенні судово-психологічної експертизи ОСОБА_3 , який перебуває у статусі свідка, а вимога свідка суперечить принципу процесуальної самостійності слідчого.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому упровадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою та не мотивованою в порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України.
Слідчий у постанові посилається на те, що ОСОБА_3 допитувався в якості свідка у даному кримінальному провадженні, а тому його допит суперечитиме принципу процесуальної самостійності слідчого.
Однак слідчим не надана оцінка тому факту, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29 травня 2019 року постанову прокурора прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 від 16.11.2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим скасовано.
Також слідчий посилається на норми ч.2 ст. 243 КПК України, згідно якої для проведення експертизи слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді.
Однак до Кримінального процесуального кодексу внесені зміни Законом № 187-IX від 04.10.2019 та обов`язок слідчого забезпечити проведення експертизи без звернення до слідчого судді із клопотанням встановлений ч.2 ст. 243 КПК України, зокрема пунктом 6 вказаної норми передбачено призначення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд також зазначає, що питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, що слідує зі змісту ч.1 ст.92 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, слідчим не спростовано доводів ОСОБА_3 щодо спричинення йому моральної та фізичної шкоди кримінальним правопорушенням, не мотивовано, що необхідності призначення йому судово-психологічної експертизи не вбачається, не враховано, що постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим скасовано.
Враховуючи, що слідчий у своїй постанові не навів переконливих доводів чому немає необхідності у призначенні судово-психологічної експертизи ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та скасування вказаної постанови слідчого.
Керуючись ст.ст. 303-307, 336, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 16.01.2020 про відмову у задоволенні клопотання про призначення по справі судової психологічної експертизи по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0002664 від 05.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1