В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002163 від 01.08.2019 р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хандига Томпонського району Якутія, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.07.1999 р. Білоцерківським міським судом за ч.2 ст.206 КК України (1960р.) до 1 р. п/в з відстрочкою на 1 р.;

- 18.06.2002 р. Ялтинським міським судом Автономної Республіки Крим за ч.2 ст.186 КК України до 5 р. п/в, 29.08.2005 р. звільнений на підставі Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 р.;

- 09.06.2008 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської обл. за ст.ст.186 ч.2,75,76 КК України до 5 р. п/в, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 р.;

- 17.02.2011 р. тим же судом за ст.ст.15 ч.2-185 ч.2,71 КК України до 5 р. 6 міс. п/в, звільнений 05.01.2015 р. із заміною невідбутого строку покарання на 1 р. 5 міс. 3 дн. виправних робіт, які відбув 07.07.2016 р.,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив повторно відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.

31.07.2019 р. близько 15 год. ОСОБА_4 , маючи непогашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна прийшов до приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , яке перебуває в оренді ФОП « ОСОБА_5 », де умисно повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом ривка пошкодив замок та проник до сховища: однієї з шухляд дерев`яної стійки, призначеної для зберігання грошових коштів, звідки відкрито вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 6000 грн.

Усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_5 намагалась зупинити ОСОБА_4 , останній від злочинного умислу не відмовився та залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 6000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого слідством злочину визнав повністю, ствердив обставини його скоєння, зазначені в обвинуваченні, вказав при цьому, що дійсно 31.07.2019 р. близько 15 год. прийшов до приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , яке належить його матері та з шухляди дерев`яної стійки, призначеної для зберігання грошових коштів, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 6000 грн.

При цьому вказав, що був переконаний в тому, що бере гроші, належні матері, бо не знав, що вищевказаний салон краси його матір здала в оренду ФОП « ОСОБА_5 ».

У скоєному чистосердечно розкаюється, збитки потерпілій відшкодовано, просить суворо не карати його та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, цивільний позов у провадженні не заявляла, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Визнаючи себе повністю винуватим та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і, після роз`яснення йому положень ч.3 ст.349 КПК України, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, оскільки він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, їх наслідки, думку прокурора стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу останнього, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних солдатів і сержантів запасу при Білоцерківському ОМВК як засуджений.

Ті обставини, що ОСОБА_4 чистосердечно розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілій завдані збитки суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді фахівця Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб життя, а також високий рівень ймовірності повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства».

З врахуванням всіх наведених вище обставин та даних про особу ОСОБА_4 , суд вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винуватим, у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з встановленням максимально можливого іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- CD-R диск №D3118WL20173617LH з копією з камер відеоспостереження салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по бульвару Олександрійському, 20 в м. Біла Церква від 31.07.2019 р., який долучено до матеріалів провадження - необхідно залишити в справі.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався і підстав застосовувати його на даний час немає..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання - 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3(три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази:

- CD-R диск №D3118WL20173617LH, який долучено до матеріалів провадження - залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1