Справа №295/2351/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000307, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000307 від 22.01.2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулась до суду з указаним клопотанням, в якому вказала, що слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000307, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який був раніше засуджений за вчинення умисних злочинів проти власності, однак на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі правопорушення за наступних обставин.
Так, 10.01.2020, приблизно о 01 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебував поблизу будинку № 8, розташованого по провулку Вокзальному в м. Житомирі. В цей час ОСОБА_5 помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 та у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітини та декілька ударів по тулубу. Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 відкрито заволодів майном останнього, а саме: грошовими коштами в сумі 3000 грн., мобільним телефоном марки «Huawei» Y5 вартістю 3 000 грн., та трьома пластиковими банківськими картками ПАТ КБ «ПриватБанку», «OTP», «Aval». Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн. 00 коп.
Крім того, 24.01.2020, приблизно о 01 год. 20 хв. ОСОБА_5 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи перебували поблизу будинку № 106, розташованого по вул. Київській у м. Житомирі. В цей час ОСОБА_5 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб помітили раніше незнайомого ОСОБА_8 , після чого в указаних осіб виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В цей час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, керуючись корисливим мотивом, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітини та декілька ударів руками по тулубу, від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після чого двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб перенесли ОСОБА_8 за будівлю. В подальшому один з невстановлених осіб наніс декілька ударів по тулубу та голові потерпілого. Далі ОСОБА_5 спільно з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами нанесли декілька ударів ногами по тулубу. Подолавши таким чином волю потерпілого ОСОБА_8 до опору, ОСОБА_5 розстібнув куртку потерпілого, з внутрішньої кишені якої дістав телефон марки «Huawei» Y5, у корпусі чорного кольору, вартістю 3000 грн, гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 . Таким чином ОСОБА_5 за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами повторно відкрито заволоділи майном ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4 500 грн. Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 21.01.2020 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.01.2020 р., протоколом огляду місця події від 21.01.2020 р., протоколом проведення обшуку від 29.01.2020 року, протоколом проведення впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 29.01.2020, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 24.01.2020 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.01.2020 р., протоколом огляду місця події від 24.01.2020 р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 29.01.2020 р., повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.01.2020 р.
В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення інших кримінальних правопорушень. Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 раніше судимий (22.01.2017) за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим терміном 2 роки, однак у подальшому на шлях виправлення не став та неодноразово вчинив нові злочини, а саме 2 епізоди відкритого викрадення майна, поєднаних із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих. Крім того, відносно ОСОБА_5 у Богунському районному суді м. Житомира перебувають на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000355, з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000126 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, слідчий в клопотанні посилається на те, що під час судового розгляду вищевказаних кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 , останній без поважних причин не з`являється в судові засідання, у зв`язку з чим ухвалою Богунського районного суду від 21.01.2020 відносно нього застосовано примусовий привід, що свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи вищевказані обставини , а також відсутність у підозрюваного місця роботи, вік та стан здоров`я підозрюваного, який стаціонарного лікування не потребує, за віком є особою молодого віку, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, орган досудового розслідування вважає, що застосування меньш суворого запобіжного заходу є неможливим, не зможе запобігти наявним ризикам, а тому просить обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до вчиненого не визнав. Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації підозрюваного.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 21.02.2020 р. о 01 год. 10 хв. ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні, був затриманий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира № 295/1301/20 від 31.01.2020 року.
29.01.2020 р. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Слідчий суддя зважає і на те, що при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цого, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховання від повторного вчинення злочинів.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, відсутність у нього місця роботи, вік та стан здоров`я підозрюваного, не одруженого, а також вчинення раніше останнім злочинів з корисливих мотивів. За наведених обставин слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання доведеному у судовому засіданні ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України тією ж ухвалою має визначити питання щодо розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків, внесення якої є підставою для звільнення особи із-під варти. Тяжкість злочину, вчиненого із застосуванням насильства, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, унеможливлюють застосування застави відповідно до вимог ч. 3 ст.183 КПК України. Тому відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави підозрюваному не визначається.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів і обчислюється з моменту затримання ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, а саме: 01 год 10 хв. 21.02.2020 р. по 19.04.2020 р. включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 18-00 год. 25 лютого 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1