Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2746/19
Провадження № 1-в/553/23/2020
У Х В А Л А
Іменем України

24.03.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання про умовно-дострокове засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта неповна загальна, уродженця м.Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження не одруженого, громадянина України, не працював, професію не мав, раніше не судимий.
По даній справі засуджений: 30.10.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.125 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2, 187 ч.3, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майно. Ухвалою колегії судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області від 29.08.2016 року згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 30.01.2015 року по 29.08.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 16.11.2017 року Ухвалою колегії судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області змінено вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2015 року, вважати засудженим за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.3, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майно. Відповідно ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 30.01.2015 року по 29.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін, -
в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення з Державної установи «Полтавська виправна колонія №64», посилаючись на те, що 30.10.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області його засуджено за ст.125 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2, 187 ч.3, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майно. Ухвалою колегії судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області від 29.08.2016 року згідно ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 30.01.2015 року по 29.08.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 16.11.2017 року Ухвалою колегії судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області змінено вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2015 року, вважати засудженим за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.3, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майно. Відповідно ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 30.01.2015 року по 29.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник Полтавської виправної колонії (№64) заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку з його передчасністю.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , прохав відмовити у зв`язку з не доведенням останнім ступеню виправлення та передчасністю звернення з даним клопотанням.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1, ч.2, п.3) ч.3 ст.107 КК України, до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття: не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як встановлено судом засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання з 30.01.2015 року, кінцевий строк відбування покарання 29.06.2020 рік.
За час перебування в СІЗО м.Полтави характеризувався негативно, 28 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 раз поміщався до карцеру, стягнення зняті. Заохочень не мав.
З 09.12.2016 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія №64». 47 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 4 разів поміщався до ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ. Стягнення погашені. Має 15 заохочень. У відношенні до працівників колонії може проявляти грубість та не виконувати їх законні вимоги. Не виконує або перекладає на інших засуджених роботи по самообслуговуванню та роботи по благоустрою приміщень та території установи.
На виробництві установи працевлаштований робітником їдальні, до праці ставиться задовільно.
Також з матеріалів особової справи вбачається, що відповідно до Характеристики від 16.10.2019 року вбачається, що 10.01.2017 року засудженому відмовлено в застосуванні пільги передбаченої ст.101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення. 02.03.2018 року рішенням комісії установи засудженому відмовлено в застосуванні пільги передбаченої ст.82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення. 01.10.2018 року рішенням комісії установи засудженому відмовлено в застосуванні пільги передбаченої ст.81 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Станом на 16.10.2019 року оцінка ступеню виправлення: «Не довів своє виправлення».
Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час відбування всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, засуджений є суспільно-небезпечною особою, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, не працевлаштований на виробництві установи, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт працевлаштування та наявність заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.
У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на досяг виправлення необхідний більш тривалий час.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1