єдиний унікальний номер 397/991/19
провадження №1-кп/389/213/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 21 травня 2018 року щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бірки Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, працюючого монтером колії Шевченківської дистанції колії 4-го околотку Одеської залізниці, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , в період з березня 2014 року по 28 червня 2014 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), під час проходження військової служби в зоні антитерористичної операції в Донецькій області, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи всупереч вимогам наказу МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, яким затверджено інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, облік, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», вимог ст.178 ЦК України, постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п.11,15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції (АТО), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав без передбаченого законом дозволу осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5.

05 липня 2014 року, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, продовжуючи свої неправомірні дії, перевіз неправомірно придбаний ним вибуховий пристрій, до місця свого проживання по АДРЕСА_1 .

У період з 07 квітня 2014 року по 22 травня 2019 року, ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, сховав придбаний ним вибуховий пристрій в приміщенні гаражу домоволодіння за вказаним вище місцем проживання, де в подальшому зберігав.

22 травня 2019 року, об 11.04 годині, під час проведення обшуку житлових та нежитлових приміщень домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , у приміщенні гаражу, було виявлено та вилучено предмети, які, відповідно до висновку судової комплексної вибухово-технічної експертизи №32/423 від 30 травня 2019 року, були зарядом вибухової речовини, а саме корпусом ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 та засобом підриву, а саме уніфікованим підривом ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ. Заряд вибухової речовини, а саме корпус ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 належав до категорії зарядів вибухових речовин. Засіб підриву - до категорії вибухових пристроїв, призначених для ініціювання вибуху зарядів ручних осколкових гранат. Надані на дослідження предмети конструктивно поєднувались між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані був вибуховим пристроєм - бойовою ручною осколковою гранатою наступальної дії типу РГД-5, яка належала до категорії боєприпасів та був придатний для здійснення вибуху при видаленні запобіжної чеки та вивільненні важеля. В корпусі гранати наступальної дії типу РГД-5 містилась вибухова речовина 2.4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) масою близько 100-115 грам.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав у повному обсязі та надав суду показання, відповідно до яких, він, в 2014 році, під час проходження військової служби в зоні антитерористичної операції в Донецькій області, зберігав додаткові боєприпаси, в тому числі гранату РГД-5 у своїй особистій аптечці і, після проведення бойових дій, коли він був поранений та доставлений до військового госпиталю в м.Дніпро, будучи контуженим, забув здати вищевказану гранату.

Після лікування, гранату РГД-5, він перевіз до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , розібрав її та зберігав в приміщенні гаражу, а вже 5 травня 2019 року працівники поліції виявили в приміщенні гаражу та вилучили вказану гранату.

В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений та захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, за ознаками: придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_4 , що він раніше не судимий, працює, має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, являється учасником АТО, а також досудову доповідь, відповідно до якої, виправлення обвинуваченого можливе без застосування позбавлення або обмеження волі, за умови застосування соціально-виховних заходів, участі у заходах пробації та роботі з психологом.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття в скоєному, визання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Процесуальні витрати, за проведення судової комплексної вибухо-технічної експертизи в сумі 1256 грн. 08 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави. Міра запобіжного заходу не обрана. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені процесуальні витрати в загальній сумі 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: фрагменти корпуса ручної осколочної гранати наступальної дії типу РГД-5 та фрагменти підривника ручних гранат дистанційного типу УЗРГМ, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити; цифровий носій карту пам`яті марки Micro SD «Apacer» об`ємом 16 GB., номер НОМЕР_1 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1