ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/517/20 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/2221/20 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна
- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2020 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 09.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12.02.2020 клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000611, внесеному до ЄРДР 09.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КУК України задоволено.
Накладено арешт на автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво по реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , ключі запалення до зазначеного автомобіля шляхом заборони користування, володіння, розпорядження вказаним майном та його відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 визначено територію Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 та ключі запалення до зазначеного автомобіля долучити до матеріалів кримінального правопорушення № 0000611 від 09.02.2020.
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладенні арешту на автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та ключі запалення до зазначеного автомобіля; зобов`язати слідчого Київського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_9 , або іншого слідчого у кримінальному провадженні № 0000611 від 09.02.2020 повернути власнику ОСОБА_7 усе майно, вилучене згідно протоколу огляду місця події від 08.02.2020, а саме: автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та ключі запалення до зазначеного автомобіля.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що посилаючись у клопотанні про арешт майна на акт огляду ТЗ від 08.02.2020, як на єдиний документ, який свідчить про можливе вчинення злочину, передбаченого статтею 290 КК України, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження вчинення кримінального злочину, зокрема, встановивши які саме ознаки зміни ідентифікаційного номеру кузова ТЗ стали підставою для підозри у зміні цього номеру та чому у акті огляду ТЗ від 08.02.2020 зазначено іншого власника ТЗ, ніж його дійсний власник згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Але ані слідчий, ані прокурор цього не зробили, та все обґрунтування необхідності арешту майна зводиться лише до висновку експерта про зміну ідентифікаційного номеру ТЗ, викладеного в акті огляді ТЗ від 08.02.2020, який у свою чергу складено з суттєвим порушенням форми та змісту. В даному випадку один лише акт огляду ТЗ не можна вважати достатньою підставою для обмеження права власності особи.
ОСОБА_7 вважав, що оскільки за матеріалами, які додані до клопотання прокурора відсутні докази, що ТЗ «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , є предметом кримінального правопорушення, тому існування правової підстави для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується, до того ж в клопотанні не зазначено яким критеріям, передбачених статтею 98 КПК України відповідає майно, та постанова про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами слідчим не була винесена.
Також ані прокурор в клопотанні, ані слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення статей 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, проживає у м. Маріуполь та перебуває у м. Харкові тимчасово у зв`язку із лікуванням у військовому госпіталі.
Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене статтею 290 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 08.02.2020 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, у період часу з 17-20 до 18-10 год., на зазначеному в клопотанні майні, а саме: автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , що є предметом даного кримінального правопорушення, а також свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , ключі запалення до зазначеного автомобіля, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, та які можуть бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт шляхом заборони користування, володіння, розпорядження вказаним майном та його відчуження у будь-який спосіб.
Колегія суддів не може погодитися з даним висновком у повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000611 від 09.02.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статті 290 КК України.

З акту огляду транспортного засобу та реєстраційних документів від 08.02.2020 вбачається, що автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого ОСОБА_10 , має номер шасі (рама) НОМЕР_2 .
Прокурор вважав, що вищевказаний автомобіль та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у пунктах 1, 3 частини 2 статті 167 КПК України.
Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 08.02.2020 під час огляду транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено зміну ідентифікаційного номера кузова, шляхом заміни таблички з ідентифікаційним номером кузова на аналогічну, що раніше ідентифікована на кузов іншого автомобіля.

Разом з цим, з наданих власником майна договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля № 7529/18/000128 від 26.05.2018 та акту огляду транспортного засобу № 7529/18/000128 від 26.05.2018, вбачається, що вищезазначений автомобіль, при його придбанні ОСОБА_7 містив такий же ідентифікаційний номера кузова.

З урахуванням встановлених обставин та з врахуванням розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вищезазначене майно може бути передано ОСОБА_7 на зберігання із забороною його відчуження, без шкоди для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до вимог статей 170, 173 КПК України апеляційний суд вважає за можливе визначити спосіб накладання арешту майна шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу, з передачею вищевказаного майна його власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України. Клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі запалення до зазначеного автомобіля залишити без задоволення.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2020 скасувати і постановити нову.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000611, внесеному до ЄРДР 09.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, - задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження.
Повернути автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 власнику ОСОБА_7 , попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі запалення до зазначеного автомобіля залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: