У Х В А Л А
іменем України

26 березня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

25.03.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000260 від 24.03.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: труси жіночі синього кольору із зображенням квітів та бантом на задній поверхні, які належать ОСОБА_5 ; куртку коричневого кольору, кофту синього кольору, джинси синього кольору, труси синього кольору, простирадло, підодіяльник, які належать ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що кримінальне провадження розпочато за повідомленням ОСОБА_5 про те, що перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 вчинив дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій без добровільної згоди.

24.03.2020 під час огляду місця події в приміщенні кабінету №306 Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, у ОСОБА_5 було вилучено жіночі труси щодо яких вимагається в арешт.

Крім того, 24.03.2020 під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено належні ОСОБА_6 речі щодо яких вимагається арешт.

Слідчий вважав, що для швидкого, повного та неупередженого розслідування, належного проведення судових експертиз необхідне накладення арешту на тимчасово вилучені речі.

Крім того, слідчий зазначив, що тимчасово вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, і мають значення для досудового розслідування, оскільки в разі їх повернення власникам вони можуть бути знищені, пошкоджені, реалізовані або приховані від органу досудового розслідування, тому необхідно вжити заходів до їх збереження шляхом накладення арешту на ці речі.

Просив провести розгляд клопотання за його відсутності.

Судовий розгляд клопотання призначено на 15:00 годину 26.03.2020.

Належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду особи майно, яких тимчасово вилучене, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв не подавали.

За таких обставин клопотання розглянуто за відсутності слідчого та осіб майно, яких тимчасово вилучене.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000260 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 24.03.2020 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - частина 1 статті 152 Кримінального кодексу України.

З протоколу огляду місця події від 24.03.2020 вбачається, що в приміщенні кабінету №306 Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, буд. 26, ОСОБА_5 добровільно видала труси жіночі синього кольору із зображенням квітів та бантом на задній поверхні, які було поміщено до криміналістичного пакету INZ 1085785 та вилучено до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Постановою слідчого від 24.03.2020 вилучені у ОСОБА_5 труси визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, з протоколу огляду місця події від 24.03.2020 вбачається, що під час огляду, який був проведений за згоди власника квартири ОСОБА_6 , в квартирі АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наступні речі: куртку коричневого кольору, кофту синього кольору, джинси синього кольору, труси синього кольору, простирадло, підодіяльник, які в подальшому визнані речовими доказами, на підтвердження чого надана копія постанови слідчого від 24.03.2020.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4, 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1, 7 статті 237 Кримінального процесуального кодексу України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені речі відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_3 у клопотанні, погодженому прокурором ОСОБА_4 , обґрунтовано зазначили, що речі щодо яких вимагається накладення арешту, мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що одяг та простирадло з підодіяльником щодо яких вимагається арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 237 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування, на наступні речі:

- належні ОСОБА_5 труси жіночі синього кольору із зображенням квітів та бантом на задній поверхні;

- належні ОСОБА_6 куртку коричневого кольору, кофту синього кольору, джинси синього кольору, труси синього кольору, простирадло, підодіяльник.

3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1