справа № 563/394/20
провадження № 1-кп/563/112/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Корець клопотання слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000086 внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2020 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Корець, Корецького району, зареєстровану та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із не повною загальною середньою освітою, не депутата, раніше не судимої, офіційно непрацюючої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, перебуваючої на «Д» обліку,

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
в с т а н о в и в:
12 травня 2020 року до Корецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000086 за підозрою у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 28 лютого 2020 року, близько 18 год. 00 хв. перебуваючи у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , раптово нанесла лівою та правою рукою 6 ударів в область обличчя ОСОБА_4 , після чого останній впав, а ОСОБА_6 нанесла один удар ногою по голові ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 , заподіяла тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин орбіт, навколоочних гематом, забою, осаднення перенісся, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

На підставі наведеного, своїми діями, що виразилися у завданні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ОСОБА_6 відносно нього кримінального правопорушення. Зазначив, що дійсно 28.02.2020 року підозрювана ОСОБА_6 нанесла йому блимзько шести ударів по обличчю. Вказав, що наразі з підозрюваною проживають в одному будинку. Вважає, що до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді у госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом та заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_6 до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку в порядку ст.508 КПК України, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з огляду на наявність висновку судово-психіатричної експертизи № 50/20 від 14 квітня 2020 року, згідно якого ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованому їй злочину не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними

Підозрювана в судовому засіданні від дачі будь-яких пояснень відмовилася.

Захисник підозрюваної вважав за необхідне клопотання задоволити, оскільки його підзахисна на момент вчинення кримінального правопорушення не усвідомлювала своїх дій.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно п.1 ч.1, ч.3 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 16 березня 2020 року;

- висновком експерта щодо проведення судово-медичної експертизи від 20.03.2020 року:

- висновком експерта щодо проведення додаткової судово-медичної експертизи від 26. березня 2020 року

- довідкою Корецької ЦРЛ від 17. березня 2020 року № 265/01-04/20 згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 перебуває на «Д» обліку в лікаря психіатра в Корецькій ЦРЛ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 50/20 від 14 квітня 2020 року, згідно якого ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованому їй злочину страждала на хронічне психічне захворювання параноїдну шизофренію з виходом у виражений дефект (F20 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час підозрювана ОСОБА_6 , страждає на параноїдну шизофренію з виходом у виражений дефект (F20 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про вірність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, а саме, як нанесення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (п.4 ч.1 ст.94 КК України).

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом суддя враховує положення ч.3 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

На підставі викладеного, суддя вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до неї кримінального покарання, через те, що вона за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суддя вважає необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, відносно ОСОБА_6 суддя не вбачає.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суддя вважає необхідним, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.508 КПК України, обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 діб.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.92-94 КК України, ст.ст.503, 512, 513 КПК України, суд,

постановив:
Клопотання слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором Корецького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000086 від 07.03.2020 року відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 діб, тобто до 10.08.2020 року.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам процесу.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду, в частині щодо застосування запобіжного заходу доручити співробітникам Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Корецький районний суд Рінвенської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1