Ухвала
іменем України
08 січня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-4747впс19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2018 року за № 0002973, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
До Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2018 року за № 0002973, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України з Оболонського районного суду м. Києва до Овідіопольського районного суду Одеської області.
Клопотання захисник обґрунтував тим, що позиція представника потерпілого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_12 є неприйнятною стосовно інших учасників процесу, такою, що не ґрунтується на обставинах справи, іде в розріз з вимогами процесуального закону та очевидно не буде сприяти принципам судочинства щодо ефективного та оперативного вирішення справи.
Зокрема, захисник вважає, що повторне звернення адвоката ОСОБА_13 з клопотанням про зміну підсудності він розцінює як зловживання своїми процесуальними права, оскільки за таким же клопотанням йому було відмовлено Верховним Судом постановою від 25 вересня 2019 року. Вважає, що під час повторного розгляду такого клопотанням Верховним Судом не було враховано позицію обвинувачених, їх захисників та решти потерпілих, які не проживають у м. Києві.
Захисник звертає увагу на те, що всі обвинувачені проживають у м. Одесі, один з яких є інвалідом дитинства з вадами опорно-рухової системи, останнім обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, що створить додаткові складнощі з виїздом з м. Одеси. Крім того від потерплих, які проживають у м. Києві не надходили клопотання про зміну підсудності, а у кримінальному провадженні 23 свідка проживають в м. Одеса та Одеській області, 20 свідків у м. Вінниця та Вінницькій області, 13 у м. Запоріжжя. 13 у Черкаській області, 13 у м. Дніпро.

У клопотанні обвинувачений ОСОБА_7 також просить про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2018 року за № 0002973, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України з Оболонського районного суду м. Києва до Овідіопольського районного суду Одеської області., підтримуючи позицію захисника.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду клопотання. В судове засідання учасники не з`явилися. Заперечень на клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, про відмову у задоволенні клопотань на таких підставах.
Відповідно до положень частини 1 статті 34 КПКкримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
До того ж вказаною нормою закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Крім того, частина 5 статті 34 КПК містить пряму заборону щодо спору про підсудність між судами.
Як убачається з наявних у Верховному Суді матеріалів, Верховний Суд постановою від 25 вересня 2019 року клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_13 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2018 року за № 0002973, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2

ст. 194 КК України, з Овідіопольського районного суду Одеської області до Оболонського районного суду м. Києва залишив без задоволення.
Зокрема, у цьому рішенні вказано, що трьом обвинуваченим, які проживають у м. Одесі, у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, захисники також проживають у м. Одесі, а потерпілий ОСОБА_10 - у м. Золотоноші Черкаської області. Що стосується інших потерпілих, які проживають в м. Києві, то від них не надходило клопотань про зміну підсудності.
При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання потерпілого, а не за місцем завдання найбільших збитків, на що посилається представник потерпілого.
Тому, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені представником потерпілого обставини не є винятковим випадком для зміни підсудності.
В подальшому, ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_13 та представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 та направлено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК Україниз Овідіопольського районного суду Одеської областідо Оболонського районного суду м. Києва.

Суд вважав, що наведені представником потерпілих обставини, а саме те, що більшість потерпілих, а саме 14 із 20 проживають в м. Києві та позбавлені можливості прибути до Овідіопольського районного суду Одеської області, а також те, що вони повністю підтримали подане клопотання, при цьому потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які хоча і проживають за межами м. Києва, однак вказали на необхідність направлення провадження на розгляд до іншого суду, є винятковими, у розумінні ч. 1 ст. 34 КПК України.
Отже, оскільки Верховний Суд задовольнив вказане клопотання представників потерпілих у зв`язку з тим, що потерпілі підписалися під цим клопотанням, то аргументи захисника є необґрунтованими.
При цьому, у своєму клопотанні захисник посилається на нові, на його думку, виключні обставини, що стосуються місця проживання свідків, але такі обставини не можуть бути враховані касаційним судом та не можуть бути визнанні винятковими з вищенаведених підстав.
Враховуючи зазначене та те, що питання про територіальну підсудність у зазначеному провадженні за клопотанням представника потерпілого вже було вирішено Верховним Судом, а спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів вважає за необхідне залишити такі клопотання без задоволення.
Таким чином, з урахуванням положень частини 5 статті 34 КПК щодо заборони спору про підсудність, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись статтею 34 КПК, Суд

постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2018 року за № 0002973, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3