Провадження №1-кс/463/2065/20
У Х В А Л А
про арешт майна

24 квітня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчої Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0001385 від 11 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідча ОСОБА_3 як сторона кримінального провадження, за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66 м.кв., що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що Перший слідчий відділ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001385 від 11 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що дільничний офіцер поліції Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 разом із начальником сектору превенції патрульної поліції Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 висловили ОСОБА_7 вимогу щодо надання їм грошових коштів за непритягнення останнього до встановленої законом відповідальності у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. В подальшому, 12 грудня 2019 року близько 19:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення Франківського ВП ГУНП у Львівській області, за адресою: м. Львів вул. Чупринки, 67 зустрівся із ОСОБА_6 , де до них приєднався ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_7 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , зайшов в під`їзд цього будинку АДРЕСА_2 , та поклав у вказане ОСОБА_5 місце - електрощитову грошові кошти в сумі 300 дол. США, що станом на 12 грудня 2019 згідно з офіційним курсом Національного банку України становило 7 350 грн, після чого протиправні дії останніх припинені працівниками УСБ України у Львівській області. 25 березня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а також інформації з ЄДРД у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_5 перебуває 1/1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66 м.кв. З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає стягнення у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, а тому просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, відповідно до якої подане клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя здійснює розгляд клопотання без повідомлення власників майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що органом досудового розслідування 11 грудня 2019 року до ЄРДР внесено відомості за №0001385 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с.8).

Як вбачається із матеріалів клопотання, зокрема повідомлення про підозру, 25 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с.13-17).
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №207389873 від 23 квітня 2020 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності наступним власникам: 1/3 даної квартири належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 , а 1/1 даної квартири належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження майна.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт заявленої слідчим у клопотанні частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

Незастосування арешту щодо вказаної частини квартири може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню майна, яке може бути відчужене.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження майна, яке може бути відчужене, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, однак частково. З урахуванням того, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 виділена АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 , а тому клопотання в цій частині до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчої Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1