Справа № 357/1101/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002467 від 13.05.2017 р. щодо неповнолітнього

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , будучи неповнолітнім, вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

26.04.2017 р. близько 20 год. 15 хв. поблизу магазину «Кооператор» по вул. Європейська, 76 в с. Фурси Білоцерківського району Київської обл. на ґрунті неприязних відносин у неповнолітнього ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 наніс удар кулаком правої руки в область лівої скроневої частини голови ОСОБА_7 , один удар кулаком правої руки у область носа, а також декілька ударів у область лівого ока потерпілого, внаслідок чого останній не втримав рівновагу та впав на ґрунтове покриття.

В цей час, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , присів над потерпілим ОСОБА_7 , який в цей час лежав на спині на грунтовому покритті, та наніс йому ще близько трьох ударів в ліву та праву скроневі частини голови ОСОБА_7 .

Злочинні дії ОСОБА_8 були припинені очевидцями, які застосовуючи фізичну силу, відвели ОСОБА_8 від потерпілого ОСОБА_7 , не даючи йому можливості продовжити наносити тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді набряку спинки носа, перелому кісток носа, синця на повіках лівого ока, струсу головного мозку, посттравматичної лівобічної сенсоневральної приглухуватості, яка з часом ускладнилася глухотою на ліве вухо, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив обставини скоєння злочину та вказав, що

дійсно, будучи неповнолітнім, 26.04.2017 р. близько 20 год. 15 хв. поблизу магазину «Кооператор» по вул. Європейська, 76 в с. Фурси Білоцерківського району під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , під час обопільної бійки наніс останньому тілесні ушкодження.

Також вказав на те, що удари ОСОБА_7 наносив кулаками, конфлікт між ними виник із-за знайомої дівчини.

У скоєному чистосердечно розкаюється, попросив вибачення у потерпілого, частково відшкодував збитки потерпілому завдану матеріальну шкоду, просив суд суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 зазначила суду, що на даний час її син усвідомив свій вчинок, змінив свою поведінку на краще, неофіційно працює.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений попрохав у нього вибачення, відшкодував йому завдані матеріальні збитки в сумі 1340 грн.

При цьому потерпілим надано до суду заяву, в якій він просить заявлений у даному кримінальному провадженні його цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди залишити без розгляду.

Визнаючи себе повністю винуватим та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_8 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Законний представник обвинуваченого, захисник, прокурор, потерпілий, представник потерпілого підтримали клопотання обвинуваченого.

З врахуванням вищенаведеного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у інкримінованому злочині доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, їх наслідки, думку прокурора стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують особу останнього, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 , як особа за місцем проживання та навчання, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює по найму, раніше не судимий.

У скоєному чистосердечно розкаюється, сприяв розкриттю злочину, вчинив інкриміновані дії будучи неповнолітнім - наведені обставини розцінюються судом як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді старшого інспектора Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низьку ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку пробації, виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімалізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення: пробаційна програма «Зміна про кримінального мислення»».

Враховуючи наведене, думку прокурора, потерпілого, досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого складений представником органу пробації, суд вважає що виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства і рахує доцільним призначити покарання обвинуваченому в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та поклавши певні обов`язки.

Суд рахує, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Водночас, ОСОБА_8 вчинив злочин середньої тяжкості і на момент вчинення злочину йому виповнилося 17 років, тобто він був неповнолітнім, тому згідно п. «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, обвинувачений підпадає під дію вказаного Закону, про що його захисник заявив суду відповідне клопотання.

У зв`язку з зазначеним, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання за вчинення інкримінованого злочину на підставі п. «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, п. «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст.104,75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання на підставі п. «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1