КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2020 року, у кримінальному провадженні № 0002705 від 24.04.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22 червня 2020 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На переконання захисника слідчим суддею не враховано той факт, що його підзахисний дав у судовому засіданні чіткі і послідовні пояснення з приводу подій, які трапились за його участі та потерпілого 24.04.2020 року, та вказав що протиправних дій він не вчиняв, підтверджень таких дій в матеріалах клопотання немає, а конфлікт із потерпілим виник за його ініціативи, а також захисник вказує, що відповідно до позиції Верховного суду у подібній справі, одного усного повідомлення особи про те, що вона являється працівником правоохоронного органу, за умови відсутності форменого одягу та посвідчення є недостатнім аби вважати,що підозрюваний був зобов`язаний вважати таку особу саме співробітником правоохоронного органу.

В обґрунтування апеляції вказує, що вказані обставини із встановленими у судовому засіданні у суді першої інстанції розбіжностями у показаннях свідків, часі та місці вчинення злочину, переконливо доводять необґрунтованість підозри ОСОБА_6 . Захисник наголошує на тому що, стороною обвинувачення не було надано достатніх підстав про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому посилається на наявність у його підзахисного соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий , має постійне місце проживання та роботи. А також зазначає, що слідчим суддею було проігноровано порушення правил підслідності, оскільки потерпілий є діючим працівником Оболонського УП ГУ НП в місті Києві, вказана обставина суттєво впливає на об`єктивність даних, здобутих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів, в провадженні Оболонського управління Головного управління Національної поліції в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002705 від 24.04.2020 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 348 КК України.

ОСОБА_6 було затримано 24 квітня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя районного суду задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке розслідуються, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження. Зокрема, підозра щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення ґрунтується на протоколах огляду місця подій, протоколі обшуку ОСОБА_6 , протоколах допиту свідків, потерпілого, протоколах пред`явлення особи до впізнання за фотознімками та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Викладене вище спростовує доводи апелянта щодо безпідставності підозри ОСОБА_6 до причетності вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірені доводи клопотання органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні, вказують на те, що зокрема: перебуваючи на волі та розуміючи, що за вчинення даного кримінального законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, може ухилитись від явки до слідчого, прокурора та суду, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені обставини, які, на його думку, були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З чим погоджується колегія суддів.

Крім того, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України керуючись статтями 177 та 178 КПК України, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин в якому підозрюють останнього був вчинений із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, використовуючи зброю.

Колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту щодо незаконності, необґрунтованості ухвали, порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження та визнає їх непереконливими, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення учасників судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зокрема і щодо можливого порушення підслідності колегією суддів не вбачається. За матеріалами справи кримінальне провадження розслідується по місцю вчинення кримінального правопорушення.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки орган досудового розслідування в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2020 року, якою задоволено старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22 червня 2020 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України - залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2604/2020 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1