Справа №635/214/20
Провадження №1-кс/635/161/2020
УХВАЛА

24 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Баранове Валківського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, -

встановив:

24 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому слідчий просить:

- застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового слідства, а саме до 16.03.2020;

- покласти на підозрюваного ОСОБА_4 відповідні обов`язки, які передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області за першою вимогою;

2) цілодобово не відлучатися з домоволодіння, в якому він зареєстрований АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду

3) утримуватись від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) передати на зберігання до відповідних органів влади (органу слідства) свій паспорт для виїзду за кордон.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 03.01.2020, близько о 02.00, (точний час встановити під час досудового слідства встановити не виявилось можливим), діючи спільно та за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , приїхали до тимчасово залишеного без нагляду на узбіччі автодороги сполученням «Київ-Харків» неподалік від повороту на м. Люботин Харківської області автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де, реалізуючи свій єдиний умисел, спрямований на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, з салону автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 » демонтували, і таким чином викрали автомагнітолу ТМ «KENWOOD», модель KDC 317U, вартістю 672,42 грн. та трьохполосну коаксильну автомобільну акустичну систему ТМ «HANTOM», модель TS 6936, вартістю 376,65 грн. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1049, 07 грн. Крім того, 03.01.2020 в період часу з 02.30 по 03.00, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння транспортним засобом, з метою його подальшого розукомплектування та продажу авто запчастин, на автомобілі ВАЗ 2106, д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , приїхали до тимчасово залишеного без нагляду на узбіччі автодороги сполученням «Київ - Харків» неподалік від повороту на м. Люботин, Харківської області, автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де, реалізуючи свій єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх протиправними діями, направленими на незаконне заволодіння транспортним засобом, ніхто не спостерігає, діючи повторно, спільно та узгоджено, за допомогою троса, автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , відбуксували автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додому до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого продажу автозапчастин, розукомплектували автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та розпорядились викраденим транспортним засобом за власним розсудом. Також, досудовим розслідуванням встановлено, що під час вищевказаних подій разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 також була присутня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , процесуальний статус якої у кримінальному провадженні ще не визначений. У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Баранове Валківського району Харківської області, громадянин України, українець, родини та утриманців не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . 21 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків, речовим доказами, а також висновком судово-товарознавчої експертизи. Відтак, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, тобто у вчиненні середньої тяжкості злочину, а також ч. 2 ст. 289 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, родини та утриманців не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Отже, в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування. Враховуючи те, що досудове розслідування ще не завершене та з потерпілим, свідками, а також іншим підозрюваним ОСОБА_8 необхідно проводити слідчі дії, а ОСОБА_4 , обізнаний про їх місце мешкання та роботи, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілого, свідків, та іншого підозрюваного, які викривають його у вчиненні правопорушень, тобто незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а тому у даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, він може вчинити нові корисливі злочини, тому в даному випадку мається існування ризиків, передбачених п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень. За таких обставин, у разі перебування підозрюваного ОСОБА_4 , без застосування запобіжного заходу, він може переховуватися від органів досудового розслідування, негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину та вчинити інші кримінальні правопорушення, а оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, родини та утриманців не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, ніде не працює, законних джерел заробітку не має, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 клопотання підтримала та додатково привела обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, проте просили обрати домашній арешт на певний строк, а не цілодобовий.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб,

-ч. 2 ст. 289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вивчаючи дані про особу підозрюваного було встановлено, що останній не одружений, не має дітей, має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких віднесеного за ст.12 КК України до тяжких злочинів, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Суд зауважує, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини (справа «Нечипорук, Йонкало проти України», №42310/04, рішення від 21.04.2011; справа «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86, №12245/86, №12383/86, рішення від 30.08.1990; справа «Мюррей проти Сполученого Королівства», №14310/88, рішення від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини від 23.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (№14310/88), а саме, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи все вище приведене, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та іншого підозрюваного у даному кримінальному упровадженні, вчинення нового злочину. Крім того, з огляду на дані про особу підозрюваного, встановлено неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

Виходячи із дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 21 березня 2020 року.

Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби на строк до 16 березня 2020 року включно.

Разом з тим, слідчий суддя не вважає доведеною необхідність покладення на підозрюваного обов`язку згідно з вимогами частини п`ятої статті 194 КПК України щодо утримування від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки не визначеність процесуального статусу останньої у кримінальному провадженні ще не дає підстав для обмеження спілкування підозрюваного із відповідною особою.

Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 04.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби.

Зобов`язати ОСОБА_4 на період часу дії вказаної ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також не покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня в період з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В іншій частині клопотання слідчого відмовити.
Строк дії ухвали визначити до 16 березня 2020 року включно.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Доручити слідчому СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 передати ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1