Справа №585/3730/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/464/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 585/3730/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020 та ухвалу від 17.12.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вказаний вирок та ухвалу суду від 17.12.2019, в яких :

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду;

- захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду від 29.01.2020 та ухвалу від 17.12.2019 відносно його підзахисного та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн. Цим же вироком стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1256,08 грн. Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Також в даному кримінальному провадженні ухвалою від 17.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним, таким що підлягає скасуванню у зв`язку із допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. На думку прокурора, вказані обставини не були з достатньою повнотою враховані судом при розгляді клопотання сторони захисту щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяття, у зв`язку із чим було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та допущено істотні порушення вимог КПК України при ухваленні оскаржуваного рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції при розгляді матеріалів даного кримінального провадження не дотримався положень, закріплених в ст.ст.2,8 КПК України, вимог ст.370 КПК України та рекомендацій, викладених у п.3 Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності». Так, зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про неможливість звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України судом було встановлено, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. При цьому, посилаючись на роз`яснення, викладені у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначає, що наявність третьої складової дійового каяття відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, в даному випадку не є обов`язковою у зв`язку із тим, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.310 КК України є злочином з формальним складом, що, на думку апелянта, виключає заподіяння будь-якої шкоди чи завдання збитків. Викладене, на переконання захисника ОСОБА_6 , давало суду підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, а тому вважає ухвалений відносно його підзахисного вирок незаконним та необґрунтованим.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що на початку літа 2019 року, на присадибній ділянці за місцем свого проживання за адресою : будинок АДРЕСА_1 посіяв насіння конопель та в два полімерних відра та дві полімерні ємності посіяв кілька насінин конопель. З цього часу і по 12.07.2019 ОСОБА_7 прополював, проріджував, поливав та іншим чином доглядав за пророслими рослинами з метою доведення їх до стадії дозрівання. 12.07.2019, при проведенні обшуку в будинку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , виявлено 10 рослин конопель. Виявлені рослини мали самостійний корінь, зеленого кольору, росли рядами, доглянуті, прокультивовані від бур`яну. Також на городі знаходилися два полімерні відра, в середині яких росли рослини коноплі, в одному дві рослини, в другому одна рослина. Вказані рослини мають самостійний корінь, доглянуті, прокультивовані від бур`яну. Крім цього, біля городу на столі знаходилися дві полімерні ємності з землею, в яких росли по одній рослині коноплі. Зазначені рослини мають самостійний корінь, зовні схожі на рослину коноплі, доглянуті, прокультивовані від буряну. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/119/7-2/1122е від 30.07.2019 надані на експертизу 15 верхівок рослин є верхівками рослин роду коноплі (Cannabis), які містять в своєму складі психоактивну речовину тетрагідронканнабінол. Рослини роду коноплі (Cannabis) віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану захисником ОСОБА_6 апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При розгляді матеріалів даного кримінального провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, тобто незаконному посіві та вирощуванні конопель в кількості від десяти до п`ятидесяти рослин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в матеріалах провадження доказами, які не заперечувалися також і обвинуваченим, досліджувалися судом за його згодою та згодою інших учасників судового процесу в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому колегією суддів не переглядаються..

Положеннями ст.45 КК України передбачено можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Так, диспозицією ст.45 КК України та п.3 постанови Пленуму ВСУ від 23 12 2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо : вона вчинила злочин вперше; вчинене нею діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості; її посткримінальна поведінка є позитивною і повністю відповідає змісту дійового каяття, яке включає такі обов`язкові елементи, як : щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Для застосування ст.45 КК України слід встановити, як правило, сукупність всіх перелічених елементів.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила злочин, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого злочину, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття злочину.

Слід зазначити, що сутність дійового каяття як підстави обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності полягає у тому, що особа, яка вчинила злочин, не лише внутрішньо переживає і словесно розкаюється у вчиненому, а й підтверджує це своїми соціально корисними й активними діями.

Як встановлено судом і не заперечувалося стороною захисту, незаконно посіяні ОСОБА_7 на початку літа 2019 року на присадибній ділянці за місцем свого проживання та в два полімерних відра і дві полімерні ємності насіння конопель, незаконно вирощувалися ним по 12.07.2019 і були вилучені в ході проведеного обшуку в будинку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 в кількості 15 рослин.

Вказане свідчить про те, що незаконна діяльність обвинуваченого ОСОБА_7 була припинена лише за втручання працівників правоохоронних органів.

При цьому, самі обставини вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, оскільки він перш за все порушує встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики, а тому усунення негативних наслідків від вчиненого злочину, які полягають, як вірно зазначив суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, зокрема, у сприянні виявленню каналів походження наркотичної сировини, наявність яких матеріалами провадження не підтверджується. Так, судом не встановлено вчинення обвинуваченим будь яких активних дій, спрямованих на розкриття злочину чи допомогу слідству, які б свідчили про його дійове каяття.

Тому, на думку колегії суддів, місцевим судом в посткримінальній поведінці ОСОБА_7 не встановлено всіх обов`язкових складових дійового каяття, а визнання вини та щире каяття враховано судом при визначенні обвинуваченому міри покарання, і доводи захисника ОСОБА_6 щодо наявності таких не спростовують висновків суду в цій частині.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив захиснику в задоволенні його клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.310 КК України на підставі ст.45 КК України, доводи прокурора про неврахування судом тих обставин, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому не заслуговують на увагу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом доводів прокурор вказує на необхідність скасування ухваленого відносно ОСОБА_7 вироку з підстав допущених істотних порушень вимог КПК України, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та призначення нового судового розгляду, однак підстав, передбачених статтею 415 КПК України, в апеляційній скарзі не наводить.

Враховуючи наведене, при розгляді матеріалів даного кримінального провадження, судом не було встановлено сукупність всіх елементів дійового каяття в поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 , що виключає можливість його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.310 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.310 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вмотивувавши вирок

На думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення з точки зору його справедливості, розумності та достатності, вирок суду в цій частині належним чином мотивований, у зв`язку із чим, апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2020, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4