У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2178/20

№ 1-кс/183/615/20

21 квітня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 18.04.2020 року до ЄРДР за № 0000625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, з неповною середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 18.04.2020 року приблизно о 14.55 годині ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , використавши незначний привід для сварки з ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 гучно висловлювався нецензурною лайкою по відношенню до ОСОБА_8 , погрожував розправою, тим самим, виражаючи своє невдоволення з приводу того, що ОСОБА_8 просив від ОСОБА_11 повернення грошей за раніше здійснений між ними обмін майна. Після чого ОСОБА_8 втік на територію свого домоволодіння.
Продовжуючи порушувати громадський порядок, на зауваження та прохання припинити протиправні дії ОСОБА_7 відреагував агресивно та, взявши із заднього сидіння автомобіля «Subaru Tribeca», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мисливську гладкоствольну рушницю «Hatsan Escort Aimguard», 12 кал., № НОМЕР_2 , вистрілив три рази в сторону воріт домоволодіння АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав вогнепальне поранення дробом в області лівого тазостегнового суглобу, лівого плеча, лівої гомілки, лівої п`ятки.
19.04.2020 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

19.04.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з клопотанням слідчого, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 є мешканцем м. Дніпра, а також є особою, яка не має законного джерела прибутку, на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких; усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, після якого місце скоєння злочину, а саме с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, покинув та переховувався від правоохоронних органів, де його місцезнаходження проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено вже наступного дня - 19.04.2020 року - в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, де під час затримання була вилучена і зареєстрована його мисливська гладкоствольна рушниця «Hatsan Escort Aimguard», 12 кал., № НОМЕР_2 , тому існує реальна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від покарання у виді позбавлення волі за скоєння вказаного злочину.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення відносно мешканця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області. Враховуючи вказаний факт, підозрюваний ОСОБА_7 матиме реальну можливість впливати на його показання та змусити потерпілого ОСОБА_8 , а також раніше знайомих свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , які є безпосередніми свідками кримінального правопорушення, змінити свої показання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підзахисному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, а саме: нічний, а також вважає, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, просив застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зобов`язався виконувати за місцем, де проживає його мати та її чоловік, якому належить будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також додав, що йому потрібно працювати, оскільки має бажання відшкодувати завдану шкоду потерпілому.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному проваджені № 0000625; протоколу про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 18.04.2020 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.04.2020 року; медичної довідки № 1937 про отримане ОСОБА_8 поранення; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2020 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 18.04.2020 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого ОСОБА_7 затримано 19.04.2020 року о 05.34 годині в порядку ст. 208 КПК України.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі за скоєне кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду не надано письмових доказів, а тому не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме твердження про те, що ОСОБА_7 може вмовлянням, залякуванням чи іншим способом незаконно вплинути на потерпілого та свідків щодо зміни ними своїх показань відносно нього.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений; підозрюється у скоєнні тяжкого умисного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Однак, слідчий суддя також враховує те, що підозрюваний раніше не судимий; мешкає з матір`ю та її чоловіком ОСОБА_13 , який був допитаний в якості свідка під час судового розгляду та показав, що він є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вказаному будинку разом з ним проживає жінка та її син ОСОБА_7 , а також додав, що він не заперечує, щоб підозрюваний продовжував проживати в його будинку у разі застосування йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Підозрюваним ОСОБА_7 повідомлено слідчому судді про те, що він зараз постійно проживає та має намір у майбутньому проживати з матір`ю та її чоловіком ОСОБА_13 за вищевказаною адресою, тому підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Також захисник повідомив слідчому судді про те, що ним його підзахисному ОСОБА_7 роз`яснено наслідки невиконання останнім умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та завірив слідчого суддю про те, що такий вид запобіжного заходу буде виконуватися ОСОБА_7 повною мірою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Все, наведене раніше, на думку слідчого судді, неодмінно свідчить про наявність підстав для застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Слід зауважити, що національне законодавство України та практика Європейського суду з прав людини неодноразово зазначали, що запобіжний захід є лише заходом забезпечення кримінального провадження та не має бути вже визначеною мірою покарання у кримінальному провадженні.

Так, п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» визначає, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику.

Прокурором в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовується лише наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (при цьому, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не було доведено прокурором в ході судового розгляду).

Оцінюючи таке обґрунтування прокурора, слідчий суддя вважає, що практика Європейського Суду з прав людини в повній мірі заперечує таке обґрунтування. Тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_7 повинно бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя також враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також те, що підозрюваний ніде офіційно не працює, тому вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 повинно бути застосовано цілодобово.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється
з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 202 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 18.04.2020 року до ЄРДР за № 0000625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 17 червня 2020 року включно, звільнивши його з-під варти у відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється
з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Покласти на ОСОБА_14 строком до 17 червня 2020 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою;

- не відлучатися цілодобово з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1