Провадження по справі № 1-кс/752/8169/19
У Х В А Л А

16.09.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000456 від 19.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000456 від 19.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

В обгрунтування заявлених вимог слідчий зазначила, що слідчою групою слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 19.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17 липня 2019 року представник ОСББ «Глушкова 9-В» ОСОБА_5 поїхав до Філії експлуатації газорегулюючих пунктів та газифікованих котелень АТ «Київгаз», що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Задорожній, 3, корп.1, з метою отримання дозвільних документів для підключення газопостачання до житлового будинку. У вказаній установі останній зустрівся з начальником служби експлуатації газифікованих котелень Філії експлуатації газорегулюючих пунктів та газифікованих котелень АТ «Київгаз» ОСОБА_6 . Останній повідомив ОСОБА_5 , що лише він, ОСОБА_6 , вирішує питання щодо підключення газопостачання і що без його сприяння дозвільних документів можна і не отримати.

Тоді ж у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом вимагання та одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди за швидке та позитивне вирішення питання з підключення до газопостачання.

В подальшому, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 поставив перед ОСОБА_5 категоричну вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, тому що тільки у такому випадку він, як посадова особа Філії експлуатації газорегулюючих пунктів та газифікованих котелень АТ «Київгаз», посприяє у швидкому отриманні дозвільних документів для підключення газопостачання до будинку по АДРЕСА_1 .

Просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка на даний час відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_6 .

Слідча слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , яка входить до складу групи слідчих у межах кримінального провадження №0000456 від 19.07.2019 року просила задовольнити клопотання та накласти арешт.

ОСОБА_6 у якого було вилучено майно у судовому засіданні відсутній, його представник - адвокат ОСОБА_8 подав до суду клопотання про розгляд заявлених у клопотанні вимог за його відстуності, за правилами ст.172 КПК України його відсутність не перешкоджає розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання про накладенн арешту, фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що в задоволенні заявлених вимог про накладення арешту необхідно відмовити з наступних підстав.

За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в межах кримінального провадження № 0000456 від 19.07.2019 року внесено повідомлення щодо неправомірної вигоди службовою особою юридичної особи приватного права за вжиття заходів, які відносяться до його компетенції.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням слідчий стверджує, що ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди було вилучено в ході огляду місця події, у зв`язку з чим 13.08.2019 року було складено і того ж дня вручено ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Санкція ч.4 ст.368-3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до статті 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу та мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відтак, за наведених обставин, зважаючи на те, що клопотання слідчого про арешт майна не містить конкретної мети накладення арешту, приходжу до висновку, що в задоволенні вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000456 від 19.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1