ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1441/20 Справа № 190/180/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року про застосування ст. 82 КК України стосовно засудженого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою суду сумісне подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_7 задоволено. Замінено ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року у вигляді позбавлення волі на обмеження волі на невідбутий строк один рік сім місяців двадцять вісім днів з триманням в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши характеристику ОСОБА_7 від 06.02.2020р., відомості про відсутність стягнень та наявність двох заохочень, а також дані про те, що засуджений працевлаштований, дійшов висновку про наявність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про те, що останній став на шлях виправлення, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою в задоволення подання установи виконання покарань відмовити.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 має лише 2 заохочення, 9 судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, вчинив злочин, за який відбуває покарання протягом іспитового строку, що не може свідчити про те, що в особистості засудженого відбулись позитивні зміни та він став на шлях виправлення. Поряд із цим, прокурор вважає, що судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не надано оцінки усним поясненням засудженого, зокрема щодо відношення до вчиненого злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженого, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та лише після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.
На переконання колегії суддів, при розглядіподання установи виконання покарань про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимсуд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вимог закону.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі та станом на 13 березня 2020 року відбув 1/2 частини строку покарання.
Згідно характеристики від 06 лютого 2020 року ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, працевлаштований робітником до деревообробної дільниці «Пилорама», до роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує у повному обсязі, показує позитивний приклад іншим засудженим. Окрім цього, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, не допускає порушення вимог режиму утримання, приймає участь у виховних заходах, передбачених ст. 123 КВК України.
Згідно довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_7 має 2 заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не має.
Надаючи оцінки наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення єобґрунтованим.
Враховуючи особу засудженого, який позитивно характеризується, участь його в житті установи виконання покарань, позитивне ставлення до праці, наявність заохочень та строк відбутого покарання, доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване застосування судом ст. 82 КК України не заслуговують на увагу.
На думку колегії суддів, заміна призначеного покарання на обмеження волі буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що не суперечать фактичним обставинам справи. Крім формальних підстав для застосування ст. 82 КК України під час апеляційного розгляду встановлено, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та йому необхідно замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року про застосування ст. 82 КК України стосовно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4