Дата документу 15.05.2020
Справа № 334/2278/20
Провадження № 1-кс/334/1007/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001566 від 13 травня 2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької міської прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001566 від 13 травня 2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що 12.05.2020, приблизно о 13 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "Hyundai i10", реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч з парковки магазину «Варус», не надала перевагу в русі пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перетинала проїзну частину вул. Незалежної України в районі буд. 82, внаслідок чого стався наїзд на останню та вона отримала тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобілю "Hyundai i10", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було скоєно ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "Hyundai i10", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

12.05.2020, під час проведення огляду, вказаний транспортний засіб було вилучено, так як він містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Більш того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що автомобіль "Hyundai i10", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинено кримінального правопорушення, а також враховуючи, що не накладення арешту може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначений транспортний засіб.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволені клопотання наполягає та просить його задовольнити.

Розгляд вказаного клопотання проходив без участі особи, у володінні якої знаходяться вказані документи, оскільки слідчим виконані вимоги ч. 2 ст. 163 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: береження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 13.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження №0001566.

12.05.2020, приблизно о 13 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч з парковки магазину «Варус», не надала перевагу в русі пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перетинала проїзну частину вул. Незалежної України в районі буд. 82, внаслідок чого стався наїзд на останню та вона отримала тілесні ушкодження.

12.05.2020 року, під час проведення огляду місця події, автомобіль «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 - поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Автомобіль «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

13.05.2020 року постановою слідчого автомобіль «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Таким чином, при зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доказове значення у якому має вказаний автомобіль, який має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим можливо накласти арешт на автомобіль «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2013 року випуску, який є власністю ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001566 від 13.05.2020 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2013 року випуску, який є власністю ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1