Справа № 372/1317/20
Провадження № 1-кп-221/20
В И Р О К
іменем України

16 червня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 16.02.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Нові Безрадичі, Обухівського району Київської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 лютого 2020 року близько 15 години 30 хвилин в селі Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , безпідставно, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_4 , який також перебував у стані викликаному вживанням алкоголю, діючи з метою спричинення останньому фізичного болю та не маючи наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для життя та здоров`я потерпілого, хоча повинен був і міг її передбачити та діяти з більшою обачністю, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та умисно штовхнув останнього руками в область грудної клітини.

Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_4 не втримав рівновагу та впав, вдарившись при цьому правою стороною обличчя, а саме областю правого ока, об металеву виделку, яка знаходилась на ліжку, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: розчавлення правого ока, параорбітальної гематоми справа, що згідно із висновком експерта від 21 квітня 2020 року № 73 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки потягнули стійку втрату загальної працездатності більше 33 відсотків. Вказане тілесні ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею та могло виникнути внаслідок падіння потерпілого з прискоренням та співударом вказаною ділянкою обличчя об виступаючу поверхню будь-якого предмету.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що з потерпілим примирились, який підтвердив в судовому засіданні, що не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального та морального характеру.

Суд вважає доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 які виразились у необережному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, підлягають кваліфікації за ст.128 КК України.

23.04.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення сторін.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити мирову угоду.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити мирову угоду.

Прокурор не заперечив проти затвердження мирової угоди.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вказаному злочині.

Поряд з цим, згідно угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.128 КК України та узгодили міру покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком 2 роки, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Перевіривши угоду про примирення сторін на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпілий також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 , який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений та потерпілий погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення сторін від 23.04.2020 між потерпілим ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення сторін від 23.04.2020, укладену між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншої сторони.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) рроки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Обухівський районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Речові докази DVD диски залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1