Справа № 464/1202/20
пр.№ 1-кп/464/237/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000217 від 05.02.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Родатичі Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє: 04.02.2020 Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 29 червня 2019 року близько 13 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стелажів біля магазину майно, яке належить ФОП ОСОБА_5 , а саме два ящики плиток шоколаду марки «Фінкаре» у кількості 84шт., вартістю 27грн за кожну, а всього на загальну суму 2268грн. Після чого викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2268 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному злочині визнав повністю, зазначив, що в червні 2019 в обідній час, перебуваючи на ринку «Шувар», що за адресою: м.Львів, вул.Хуторівка, 4Б, викрав із стелажів які знаходились біля магазину два ящики плиток шоколаду. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, повторно.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, щодо якого скарг по місцю проживання не надходило, не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є неможливим. Відтак, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 04 лютого 2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

Відтак, враховуючи положення ч.4 ст.70 КК України, суд приходить до висновку, що призначаючи покарання ОСОБА_3 , слід частково скласти покарання, призначене за вироком Галицького районного суду м.Львова від 04 лютого 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та призначеного за вироком Галицького районного суду м.Львова від 04 лютого 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком 5(п`ять) місяців 10 (десять) днів.
Речові докази: компакт диск DVD-R, який зберігається при матеріалах справи залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1