ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4893/18 Номер провадження 11-кп/814/237/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з секретарем ОСОБА_6

з участю: прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0001741 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сагайдак, Шишацького району Полтавської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий на утриманні чотирьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працююого генеральним директором ТОВ «Асконд-Сервіс» раніше не судимого,-

визнаний винуватим та засуджений за ст. 356 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постановлено стягнути зіз ОСОБА_11 в дохід держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 1430 гривень.

Згідно з вироком, ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні самоуправства, тобто самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якими було заподіяно значної шкоди інтересам громадянина, за наступних обставин.

Так, на на початку квітня 2018 року між ОСОБА_11 як власником та ОСОБА_13 було досягнуто згоди щодо тимчасового проживання останнього на невизначений період часу у флігелі, який розташований на території домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , з подальшим визначенням кінцевої суми орендної плати по закінченню строку проживання.

У середині травня 2018 року в усній формі ОСОБА_11 надав згоду ОСОБА_13 на тимчасове зберігання на короткий проміжок часу (протягом трьох днів) на території вказаного вище домоволодіння транспортного засобу марки «Dacia Logan», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого той наділений правом користування та який на праві власності належить ОСОБА_9

19 травня 2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , умисно, самовільно, всупереч установленому законом порядку, не отримавши згоди та дозволу від власника ОСОБА_9 та користувача ОСОБА_13 , у рахунок погашення боргу, який утворився за час проживання останнього у флігелі та відшкодування збитків за пошкоджені вікна у будинку та флігелі, неправомірно відчужив транспортний засіб марки «Dacia Logan», синього кольору, НОМЕР_1 , вартістю 59061,65 грн. шляхом його продажу за 5650, 00 грн., а отримані від здійснення правочину грошові кошти використав на власні потреби.

Таким чином, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_11 було спричинено значної шкоди потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_9 у розмірі 59061, 65 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_11 покарання у виді 3 місяців арешту.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд при визначенні покарання прийшов до помилкового висновку про можливість застосувати до обвинуваченого найменший вид покарання, при цьому в його мінімальному розмірі. Суд не в достатній мірі та не об`єктивно оцінив суму спричинених збитків потерпілому внаслідок самоуправних дій; не взяв до уваги те, що ОСОБА_11 потягом тривалого часу не намагався і не вживав дій спрямованих на забезпечення повернення майна потерпілій стороні, в тому числі щодо відшкодування збитків, тоді як останні відповідно до зауважень представника потерпілого були готові вирішити ситуацію мирним шляхом і відмовитись від звинувачення, забравши свою заяву по злочин, проте ОСОБА_11 пішов з ними на конфроктацію, проявив зверхність, внаслідок чого протягом тривалого часу останні були вимушені зазнавати обмеження через відсутність транспорту. Вказана поведінка свідчить, що хоча ОСОБА_11 і визнав свою вину у вчиненні правопорушення, однак недостатньо усвідомив суспільну-небезпечність свого діяння і недопустимість вчинення подібного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок суду постановивши новий, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ст. 356 КК України в апеляційній скаргзі не оспорюються.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється. Вина ОСОБА_11 та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ст. 356 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігало вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, вжиття заходів щодо повернення автомобіля потерпілим, відсутність обставин, що обтяжують покарання, й дійшов правильного висновку, що призначення покарання ОСОБА_11 у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:
ОСОБА_14 ОСОБА_5 .