Справа № 761/367/20
Провадження № 1-кс/761/993/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва про провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
10.01.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва про провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 26 грудня 2019 року, під час проведення огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) 19 км + 100 м автодороги «Північно-Східний обхід м. Києва», а саме на: автомобіль марки "Man" р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 26.12.2019 близько 17 години 40 хв., на 19 км. + 100 м. а/д ПСО м. Київ, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів, "Fiat Albea" р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , "Man" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля «Mercedes-benz Actrol 1831L» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , В результаті ДТП пасажир автомобіля "Fiat Albea" р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди
Під час огляду місця пригоди 26.12.2019 вилучено автомобіль марки "Man" р.н. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розміщений за адресою: Київська обл., Баришівський р-н, с. Семенівка, вул. Кірова №15.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіль марки "Man" р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Автомобіль марки "Man" р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Прокурор звертає увагу слідчого судді не те, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного автомобіля, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження».
Прокурор вказує, що повернення вказаного автомобіля, та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до їх видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це може призвести до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні послався на розсуд суду. Зазначив, що не заперечує щодо зберігання транспортного засобу у власника.
Присутній у судовому засіданнівласник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що у накладенні арешту на його автомобіль не має необхідності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час проведення обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з цим, оцінивши в сукупності долучені прокурором до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно не є співрозмірним завданням кримінального провадження, з огляду на те, що долучені до зазначеного клопотання матеріали не можуть вважатись достатніми доказами для висновку про наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного у клопотанні майна.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідчим не була доведена необхідність накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 26 грудня 2019 року, під час проведення огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) 19 км + 100 м автодороги «Північно-Східний обхід м. Києва», а саме на: автомобіль марки "Man" р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва про провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 26 грудня 2019 року, під час проведення огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) 19 км + 100 м автодороги «Північно-Східний обхід м. Києва» автомобіль марки "Man" р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 негайно повернути ввласнику.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1