"25" березня 2020 р. Справа № 363/1177/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2020 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме - автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску, із колодами деревини породи «сосна» в кількості 62 шт. довжиною по 4 м. кожна в кузові, технічний паспорт № НОМЕР_2 на автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 та ключ від автомобілю, які вилучені в ході огляду місця події.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
ОСОБА_6 В яка є власником автомобіля марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску заперечувала проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб, пояснила, що вона з ОСОБА_7 перебувають в дружніх стосунках та на його прохання дала йому свій автомобіль в тимчасове користування.
ОСОБА_5 також заперечував щодо накладання арешту на деревину, вважає, що відсутні підстави, оскільки вказана деревина була законно придбана в грудні 2019 року та він попросив водія ОСОБА_7 здійснити перевезення деревина з поля с.Рудня-Димерська Вишгородського району на приватну територію, де знаходиться його склад, так як він займається переробкою давальницької сировини, про що надав договір №24/12 від 02.12.2019 року та товарно-транспортні накладні.
Вислухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що 19.03.2020 року у с. Рудня-Димерська Вишгородського району Київської області співробітником УСР в Київській області ДСР НП України ОСОБА_8 було зупинено автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1988 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_7 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , який в кузові перевозив колоди деревини породи «сосна» в кількості 62 шт. довжиною по 4 м. кожна, без будь яких документів. (ЖЄО 3687).

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час огляду місця події 19.03.2020 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Рудня-Димерська, вул. Воздухофлотська було проведено огляд місця події в ході якого транспортний засіб марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1988 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_7 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , який в кузові перевозив колоди деревини породи «сосна» в кількості 62 шт. довжиною по 4 м. кожна вилучено та направлено на зберігання до до території ДП «Димерське лісове господарство», за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Катюжанка, вул. Шевченка,1.

В ході огляду було вилучено технічний паспорт № НОМЕР_2 на автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , який поміщено до експертного сейф-пакету № 3641558 та ключ від автомобілю, який поміщено до експертного сейф-пакету № 3641559.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 19.03.2020 року автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску, із колодами деревини породи «сосна» в кількості 62 шт. довжиною по 4 м. кожна в кузові, а також технічний паспорт № НОМЕР_2 на автомобіль марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , який поміщено до експертного сейф-пакету № 3641558 та ключ від автомобілю, який поміщено до експертного сейф-пакету № 3641559 визнано речовими доказами у рамках даного кримінального провадження, як предметом злочину і мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Опитаний ОСОБА_7 , який здійснював перевезення деревини породи «сосна» в кількості 62 шт. довжиною по 4 м. кожна на автомобілі марки «Камаз», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .В., 1988 року випуску, пояснив, що вказану деревину його попросив перевезти ОСОБА_5 з поля біля с. Рудня Димерська Вишгородського району на приватну територію, де знаходиться склад деревини в с. Рудня-Димерська Вишгородського району, 12 однак будь яких підтверджуючих документів на дану деревину він йому не надав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Як вбачається судом, слідчим не обгрунтовано в клопотанні та в судовому засіданні який реальний та можливий розмір шкоди спричинено кримінальним правопорушенням, чи може розмір цієї шкоди зрости у подальшому, яка вірогідність подання цивільного позову в рамках даної справи та на яку суму, як арешт майна вплине на його вартість, які наслідки арешту для інших осіб, зокрема для фактичного власника транспортного засобу, а в клопотанні міститься лише фактичний виклад обставин скоєння кримінального правопорушення.

Слідчим не доведена і можливість того, що дане майно може бути знищене чи приховане власником автомобіля.

Крім того, накладення арешту, тобто обмеження прав власника автомобілю, у даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співмірним обмеженню права власності.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Крім того, під час розгляду клопотання не було встановлено жодних доказів на підтвердження існування реальних підстав вважати, що власник автомобілю може здійснити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу, оскільки існування вказаних ризиків, передбачених абзацом другим ст. 170 КПК України, є обов`язковим при прийнятті слідчим суддею рішення про накладення арешту на майно, та слідчим не було надано жодних доказів, які б підтверджували існування вказаних ризиків. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для арешту автомобілю.

Разом з тим, враховуючи, що вилучені в ході огляду місця події колоди деревини породи «сосна» в кількості 62 штуки довжиною по 4 м кожна має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може зберігати або нести на собі сліди скоєного правопорушення чи відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, постановою слідчого була визнана речовим доказом, для її збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на деревину арешт.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на колоди деревини породи «сосна» в кількості 62 штуки довжиною по 4 м кожна до скасування арешту у встановленому законом порядку.
В іншій частині відмовити.
Зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «Камаз» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1988 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , технічний паспорт № НОМЕР_2 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 та ключ від автомобілю - власнику ОСОБА_6 .
Повний текст ухвали проголошено 30 березня 2020 року о 10 годині 20 хвилин.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1