КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0000020 від 06.03.2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 27 лютого 2020 року, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та роботи; не відлучатись із м. Бровари, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним, його майновий та сімейних стан, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, доведеність стороною обвинувачення ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, дійшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання та зобов`язав його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подає апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановлена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею належним чином не враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які давали б підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із придбанням, зберіганням з метою збуту та збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, вчиненими за попередньою змовою групи осіб. Зазначає, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, є недостатнім для запобігання усіх існуючих ризиків, передбачених ч.1,2,3,4 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним управлінням ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 06.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.

27 грудня 2019 року ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України. 09 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.

14 січня 2020 року орган досудового розслідування звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя послався на положення ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194 КПК України вказавши, що клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування того, що підозрюваний має намір перешкоджати кримінальному провадженню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив слідчий суддя, не можуть служити виключними підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України. Наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України.

Також, є обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України і не доведеність того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вказаним у клопотанні.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки у матеріалах клопотання слідчого не містяться вагомі фактичні дані в обґрунтування підозри, які б свідчили про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. З чим погоджується колегія суддів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є фізичною особою-підприємцем, те, що ОСОБА_6 виконує всі вказівки слідчого та не ухиляється від органів досудового розслідування, з урахуванням його процесуальної поведінки, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому, на думку колегії суддів вказаний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_6 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин прокурором також під час апеляційного розгляду.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_6 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор відносно того, що застосований слідчим суддею щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та щодо не обґрунтування слідчим суддею у оскаржуваній ухвалі мотивів щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на думку колегії суддів є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, а тому ухвалу районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 27 лютого 2020 року, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та роботи; не відлучатись із м. Бровари, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/824/1219/2020
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1