ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 11-кп/819/614/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року травня місяця 26 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.10.2019 року за №0003590, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв, українець, громадянин України, з професійно - технічною освітою, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 р.н., фізичних вад здоров`я не має, перебуває на обліку у нарколога, інвалідності не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.04.2017 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 6 місяців, звільнений із місць позбавлення волі 26.10.2017 року на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році», визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту. Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 29 листопада 2019 року.

За вироком суду, ОСОБА_8 30.10.2019 року близько 05-00 год., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Космолот» за адресою: м. Херсон, вул. Белінського, 19, переслідуючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно таємно шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу викрав належні ОСОБА_9 мобільний телефон торгівельної марки «Huawei» вартістю 3979 грн., грошові кошти в сумі 300 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.10.2019 року становило 7534,14 грн., та 40 євро, що за курсом НБУ станом на 30.10.2019 року становило 1114,55 грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 12 627,90 грн. Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить призначити йому більш м`яке покарання у виді 4 місяців арешту.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що свою вину він визнав повністю та розкаявся у скоєному та суд не врахував його позитивну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора про залишення вирок суду без змін, захисника, про підтримання апеляції, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.

Тому суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд врахував ряд обставин, а саме: характер та ступінь тяжкості скоєних правопорушень, особу винного, який за законом віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за матеріалами справи характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у нарколога у зв`язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання каннабіноїдів, синдром залежності, є особою, раніше судимою за злочини проти власності, в тому числі аналогічний, покарання, за які відбував реально. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнає повне визнання вини. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Взявши до уваги усі зазначені обставини, в тому числі й ті, на які посилається в своїй скарзі обвинувачений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин та дійшов правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 лише в умовах 6-ти місяців арешту, призначивши йому покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є несправедливим через його суворість, не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були б підставами для скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)