Провадження по справі №1-кп/522/152/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року місто Одеса
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002668 від 19.05.2017 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих- адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002668 від 19.05.2017, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.5 ст.ст. 191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 357 КК України.

Розглядаючи питання щодо продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, в порядку ч.3 ст.331 КПК України, прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.

Представники потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, зазначили, що обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування, а тому просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду, який під час досудового слідства переховувася від органу досудового слідства та був оголошений у розшук, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, які ще не допитані.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Відповідно до обвинувального акту встановлено, що матеріальні збитки, завдані потерпілим дорівнюються 59 779 792 гривень, та відповідно до цього колегія суддів врахувала це при визначенні розміру застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, колегія суддів приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно продовжити, так як ризики, які колегія суддів приймала до уваги при обранні вказаного запобіжного заходу, ще мають місце.

Керуючись ст. ст. 176-178, 318-380, 331, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 2 місяці, тобто до 13.03.2020 року включно.
Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали колегії суддів, тобто з 14.01.2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3
14.01.2020