Справа №460/1726/18
Провадження №1-кп/944/179/20
УХВАЛА

03.06.2020 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 22.04.2018 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільшаниця Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України ,
в с т а н о в и в:
21.04.2018 о 20:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на грунті тривалих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс своїй матері ОСОБА_4 удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки, в результаті чого остання тримаючись рукою за металеву сітку впала разом із нею на покладену цеглу, внаслідок чого отримала садно на носі і синець на правому стегні, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та просили закрити кримінальне провадження.
Прокурор не заперечила щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження заперечила та просила продовжити судовий розгляд кримінального провадження.
На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Санкцією ч.1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин або виправних робіт на строк до одного року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, яка не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, думку потерпілої, суд вважає, що ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити, оскільки кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується відноситься до злочинів невеликої тяжкості, встановлені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності минули, оскільки з дня вчинення злочину пройшло понад 2 роки.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.
Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст. 284 КПК України, ст.49 КК України, суд,
у х в а л и в :
клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0000490 від 22.04.2018 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення, через районний суд.
Суддя ОСОБА_1