ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1905/18 Номер провадження 11-кп/814/284/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі
судового засідання ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Олексіївська виправна колонія (№25)» кримінальне провадження № 0001310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:
1)04.02.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч. 2, 3, ст. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі;
2)01.07.2005 року Ленінським районним судом м. Полтави Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст.186 ч.2, ст. 70 ч.1, 4 КК України до 4-х років позбавлення волі.
3)13.08.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 263 ч. 1, ст.. 71 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі;
4)31.10.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст.. 70 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі.
5)08.12.2008 року Ленінським районним судом м. Полтави Полтавської області за ст. 185 ч. 2,ст. 70 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі.
6)21.05.2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. 13.02.2013 року звільнений із ВК№69 м. Кременчука по відбуттю строку покарання .
7)08.02.2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі; На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці.
8)13.09.2018 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2-х років 4 х місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.09.2018 покарання остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 5 місяців позбавлення волі.

По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 01.12.2018 року приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_7 , повторно, проходячи із потерпілою ОСОБА_8 поряд з відідленням ПАТ КБ "Приватбанк", яке розташоване за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 75 , де потерпіла ОСОБА_8 внаслідок власної необережності підслизнулась і впала та із кишені її куртки випав належний їй мобільний телефон марки "Samsung Galaxy J3", золотистого кольору, який ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, викрав, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2322 грн. 98 коп. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду відносно нього змінити та пом`якшити призначене покарання у зв`язку тим, що обвинувачений вину визнав, добровільно відшкодував завдану шкоду, в майбутньому має намір проти лікування від алкоголізму та не вчиняти злочинів.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржувати.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.
Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість пом`якшення призначеного судом покарання за вчинення злочину проти власності є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.
Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання.
Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 який, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що визнав обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, вірно вказавши на відсутність обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання.
На переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинене, яке за своїм видом та розміром не є мінімальним, відповідно до санкції ч.2 ст.185 КК України, проте за своїм видом та розміром є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання України, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив злочин після засудження його за попереднім вироком Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України від 13 вересня 2018 року, яким обвинувачений засуджений за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України на 2 роки 4 місяці позбавлення волі.
Таким чином, остаточне покарання яке має відбувати ОСОБА_7 , фактично збільшено лише на 1 місяць.
Пом`якшуючі обставини, на які посилається апелянт, належним чином враховані місцевим судом, який призначив ОСОБА_7 , з урахуванням попереднього вироку, мінімально можливе покарання за вчинене.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16 серпня 2019 року відносно нього без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4