Справа №135/922/17
Провадження №1-в/127/682/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_4 ,

представників ДУ «Вінницька ВК № 86» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , яке мотивовано тим, що останній засуджений 01.09.2017 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 309, ст. ст. 71, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, відбув 3/4 строку покарання 01.10.2019, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, був працевлаштований на виробництві установи у металозаготівельній дільниці, на даний час не працює, з пояснень ОСОБА_7 через фактичну відсутність роботи у колонії, чотири рази був заохочений адміністрацією установи за сумлінне ставлення до праці.

Засуджений ОСОБА_7 не заявляв клопотань про бажання брати участь в судовому засіданні по розгляду вказаного клопотання.

У судовому засіданні захисник засудженого адвоката ОСОБА_4 підтримав своє клопотання з мотивів, викладених у ньому, просив звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, являється соціально адаптованим, має дружину, батьків, має у власності житло та гаражне приміщення, хворіє на невиліковну хворобу, на даний час не працює через відсутність для нього можливості працевлаштування в установі відбування покарання.

Представники ДУ «Вінницької ВК № 86» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вирішенні клопотання захисника засудженого поклалися на розсуд суду, наклавши суду для огляду особову справу засудженого ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки останній не довів своє виправлення та перевиховання, так як з характеристики останнього випливає, що він не працевлаштований з власних переконань, що свідчить про посереднє ставлення до праці, за 3 квартал 2019 року не заохочувався та наявне стягнення від 06.12.2019 року у виді суворої догани за порушення режиму відбування покарання.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , представників ДУ «Вінницької ВК № 86», думку прокурора, дослідивши та оцінивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання захисника про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Постанова Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, судом враховано, що ОСОБА_7 має ряд непогашених судимостей, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, при цьому будучи засудженим 21.06.2012 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4, 185 ч.3, 309 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2015 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на строк 2 роки 7 місяців 4 дні, 18.12.2015 року на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.12.2015 року звільнено від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 6 днів, однак після цього ОСОБА_7 вчинив новий умисний злочин, за що був засуджений 01.09.2017 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. ст. 309 ч. 2, 71, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в ДУ "Вінницькій ВК №86". ОСОБА_7 станом на 23.12.2019 року відбув 3/4 строку покарання, має 4 заохочення та має одне дисциплінарне стягнення від 06.12.2019 року за порушення режиму відбування покарання у виді суворої догани, яке не зняте, за місцем відбування покарання характеризується посередньо. Відповідно до відповіді ДУ «Вінницької ВК №86» від 17.12.2019 року з жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_7 на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, із заявою щодо працевлаштування на виробництві установи не звертався.

Комісією установи 16.07.2019 року відмовлено в заміні невідбутої частини покарання ОСОБА_7 більш м`яким як особі яка не стала на шлях виправлення та 01.10.2019 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні як особі яка не довела своє виправлення.
Враховуючи кількість наявних у ОСОБА_7 судимостей, періодичність вчинення ним злочинів, суд приходить до переконання, що його поведінка свідчить про стійку схильність засудженого до протиправної поведінки, а також враховуючи ситуативний характер позитивної поведінки засудженого з метою отримання пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посередню характеристику, зважаючи на наявність у ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення від 06.12.2019 року у виді суворої догани за порушення режиму відбування покарання, суд приходить до переконання, що своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а відбуття ним 3/4 строку призначеного покарання являється недостатнім для його виправлення та перевиховання, оскільки на час розгляду подання не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, а тому в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.09.2017 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: