Справа № 761/9379/20
Провадження №1-кп/761/2132/2020
В И Р О К
іменем України

27 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в ході підготовчого провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за №0000004 від 08.01.2020 року в межах якого висунуте обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Боряки Києво-Святошинського району, Київської області, громадянину України, з повною середньою освітою, неодруженому, працюючому ТОВ «Тріатік» на посаді менеджера з охорони праці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року, день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де надав ОСОБА_6 та іншим невстановленим досудовим слідством особам свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий КиєвоСвятошинським РВ ГУ МВС України в Київській області та картку фізичної особиплатника податків № НОМЕР_2 .

Вказані дії ОСОБА_5 дали змогу невстановленим особам, що вступили в злочинну змову з ним та перебували разом з останнім за адресою: АДРЕСА_2 , підготувати необхідні для проведення державної реєстрації ФОП « ОСОБА_5 » і ТОВ «Вер-Текс» документи.

Надалі ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншим невстановленим особами, внесено до заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем (форма 10) від 17.05.2017 форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 № 3268/5 та заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.05.2017, форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.12.2011 №1675, відомості щодо того, що ФОП « ОСОБА_5 » має намір займатись економічною діяльністю з кодами 49.39 та 63.99 згідно Класифікації видів економічної діяльності. Крім того, зазначено, що ОСОБА_5 має намір застосовувати спрощену систему оподаткування. Вказані відомості не відповідають дійсності і вводять в оману орган державної реєстрації, оскільки зазначена особа не мала жодного наміру здійснювати господарську діяльність та справляти податки, а вказані відомості до реєстраційних документів внесено виключно з корисливих мотивів.
Водночас ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, внесено до Договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Вер-Текс» від 13.07.2017 та протоколу № 13/07-17 Загальних зборів учасників ТОВ «Вер-Текс» від 13.07.2017 відомості про перехід на модельний статут, зміну учасників Товариства, перерозподіл часток у статутному капіталі товариства, звільнення Директора товариства та держану реєстрацію внесених змін до відомостей про товариство не відповідають дійсності та створені з метою можливості подати до Держаного реєстратора документи з завідомо неправдивими відомостями, а саме заяву форми 2 про державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту від 25.07.2017 ТОВ«Вер-Текс» форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України 18.11.2016 № 3268/5 та заяву форми 3 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2017 форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.12.2011 № 1675,ТОВ «Вер-Текс». Інформація, зазначена ОСОБА_5 у реєстраційних документах, завідомо неправдива, оскільки він не мав жодного наміру здійснювати господарську діяльність та справляти податки, а вказані відомості до реєстраційних документів внесено виключно з корисливих мотивів.
Таким чином, ОСОБА_5 , виконавши всі перелічені дії, запропоновані йому ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, будучи зацікавленим в отриманні грошової винагороди, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, фактично підписавши документи про реєстрацію на своє ім`я ФОП та перереєстрацію ним суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «Вер-текс», досягнув своєї злочинної мети у вигляді внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей.
За виконання усіх перелічених вище дій, спрямованих на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Вер-Текс» та ФОП « ОСОБА_5 », завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 попередньо обумовлену з ним суму винагороди у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив внесення у документии, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичної особи підприємця, завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 205-1 КК України;

В ході досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим за участі захисника було укладено угоду про визнання винуватості 30 березня 2020 в межах кримінального провадження №0000004 від 08 січня 2020 року.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 30 березня 2020 року, обвинувачений ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні №0000004 від 08 січня 2020 року ОСОБА_3 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 205-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, без застережне визнання обвинуваченим своєї винуватості, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три ) роки. Зазначили про можливість його звільнення від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

В ході судового розгляду обвинувачений, захисник та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, угода, відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення та також кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 205-1 КК України. При цьому, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника та прокурором відділу орнанізації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контрою за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 угода про визнання винуватості, підлягає затвердженню.

Враховуючи, що ОСОБА_5 звільняється від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на нього слід покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 30 березня 2020 року у кримінальному провадженні за №0000004 від 08 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, між прокурором відділу орнанізації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контрою за негласною діяльністю управління нагляду за додержання законів ДФС Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 ,- затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1