Справа № 643/7865/20
Провадження № 1-кс/643/2619/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000093 від 26.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою слідчого судді від 29.07.2019 у кримінальному провадженні № 0000093 від 26.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України накладений арешт на належну йому квартиру АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що вказану квартиру він придбав за договором купівлі-продажу з дотриманням всіх вимог діючого законодавства, відомості про його причетність до кримінального правопорушення відсутні та він є добросовісним набувачем, просить скасувати арешт належної йому квартири.

До суду ОСОБА_3 подав заяву про розгляд та задоволення клопотання у його відсутність.

Прокурор до суду не з`явився, про дату й час розгляду клопотання сповіщався належним чином.

Від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження та заява про розгляд клопотання у його відсутність, в якій слідчий проти задоволення клопотання заперечує.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000093 від 26.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що власник зазначеної квартири, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак 08.07.2019 право власності на неї було зареєстровано за ОСОБА_5 , а 12.07.2019 відчужено останнім за договором купівлі-продажу на користь ОСОБА_3 .

Документи, надані нотаріусу під час посвідчення договору купівлі-продажу та складені останнім під час оформлення угоди, вилучені та долучені до матеріалів кримінального провадження. Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучена інвентаризаційна справа на вказану квартиру, що зберіглась в КП «Харківське міськБТІ», з якої підтверджується факт реєстрації квартири за померлою ОСОБА_4 , інформація з державних реєстрів щодо прав власності на нерухоме майно. Аналіз зазначених документів дає обґрунтовані підстави стверджувати, що правовстановлюючі документи на вказану квартиру, на підставі яких вона відчужена, були підроблені (т. 1, а.п. 7-24, 44-64, 73-84).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що відношення до даної квартири не має, у його власності вона до липня 2019 року не перебувала, а виступити її «продавцем» він погодився на прохання раніше знайомої ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), яка і займалась збором необхідних документів та оформленням договору купівлі-продажу. Грошових коштів після продажу квартири він не отримував (т. 1, а.п. 29-32).

Допитаний в якості свідка державний реєстратор ОСОБА_8 підтвердив факт реєстрації ним у держаному реєстрі права власності на спірну квартиру в липні 2019 року на ім`я ОСОБА_5 на підставі наданих останнім свідоцтва про право власності та інших необхідних документів (т.1, а.п. 116-120, 126-128).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 показав, що наприкінці 2018 початку 2019 року за його допомогою здійснено продаж розташованої в м. Москва квартири, належної його батьку ОСОБА_3 , який є інвалідом 1 групи за зором. Тоді ж, за бажанням батька, вони вирішили придбати квартиру по АДРЕСА_2 , так як по цій же вулиці свідок мав власне житло, а придбана квартира після смерті батька мала відійти його онукові сину свідка. Через знайомих йому порадили рієлтора на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), який і підібрав спірну квартиру, а в наступному допомагав провести її оцінку, отримав завдаток для продавця, а після укладення угоди гонорар в розмірі 2000 дол. США. Продавцем був чоловік на ім`я ОСОБА_5 , якого представляла жінка на ім`я ОСОБА_6 . Всі зазначені особи, а також батько свідка ОСОБА_3 , були присутні під час укладення договору купівлі-продажу 12.07.2019 у нотаріуса. Крім того, біля офісу нотаріуса перебував товариш ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ). Після укладення договору ОСОБА_3 поїхав на адресу придбаної квартири, проте ключи від вхідних дверей, що були йому передані під час угоди, не підійшли. Останній з цього приводу телефонував ОСОБА_11 , а в решті за допомогою «ведмежатників» змінив замки. Після того, як ОСОБА_3 викликали до слідчого, він телефонував та зустрічався з ОСОБА_11 , який був разом з ОСОБА_13 , з приводу ситуації, що виникла з придбаною квартирою, проте ОСОБА_11 казав, що це якась помилка і він до цього не причетний (т. 1, а.п. 147-152).

Аналогічні свідчення дала ОСОБА_14 , співмешканка ОСОБА_3 , разом з тим ОСОБА_11 , будучи допитаним в якості свідка, свою допомогу ОСОБА_3 в придбанні квартири обмежив лише вирішенням питання щодо оцінки майна, зазначивши, що конкретну квартиру йому не підшукував. Документи на квартиру АДРЕСА_1 з метою проведення її оцінки надавав ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 138-142, 181-185).

Свідок ОСОБА_15 підтвердив факт звернення до нього, як до оцінювача майна, ОСОБА_11 з метою надання оцінки спірної квартири, яку він і здійснив (т. 2, а.п. 172-175).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 не заперечував факт знайомства як з ОСОБА_7 , так і ОСОБА_11 , разом з тим заперечував факт свого перебування разом з ОСОБА_11 під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири та зустрічі останнього з ОСОБА_3 , на покупець пред`являв претензії ОСОБА_11 (т. 3, аркуші не пронумеровані)

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 проведено одночасні допити з метою усунення протиріч в показаннях щодо обставин знайомства та зустрічей з ОСОБА_3 (т. 3 та т. 4, аркуші не пронумеровані).

За місцем проживання ОСОБА_7 , жінки, яка представляла інтереси ОСОБА_5 як продавця спірної квартири, 21.09.2019 проведено обшук та вилучено як документи, що стосуються квартири АДРЕСА_1 , так і документи з приводу іншого нерухомого майна правовстановлюючі документи, щодо оцінки майна, копії документів, що посвідчують особу тощо. Разом з тим, ОСОБА_7 з приводу обставин купівлі-продажу спірної квартири не допитана.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт, при цьому слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведений ризик відчуження майна, а також можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Проаналізувавши наявні у кримінальному провадженні докази слідчий суддя встановив, що всі вони зібрані протягом 2019 року. Станом на серпень 2019 року орган досудового розслідування мав у розпорядженні відомості про всіх фігурантів, ймовірно причетних до підроблення документів та заволодіння за їх допомогою спірною нерухомістю, на яких вказали як особи, що діяли в інтересах власника майна, так і свідки, які фактично діяли в інтересах потенційних підозрюваних, разом з тим жодній особі про підозру до теперішнього часу не повідомлено, цивільний позов не заявлений.

Доказів, які б вказували на причетність до злочину ОСОБА_3 чи осіб, які фактично представляли останнього під час придбання спірної квартири, а це син ОСОБА_3 та його цивільна дружина ОСОБА_14 , не здобуто, досудове розслідування триває майже рік, з січня 2020 року слідчі (розшукові) дії не виконуються (остання слідча дія одночасний допит ОСОБА_11 та ОСОБА_13 проведена 20.01.2020). Зазначене, на думку слідчого судді, вказує на відсутність доказів, які б могли бути покладені в обґрунтування підозри будь-кого з ймовірних фігурантів у кримінальному провадженні, проте ці обставини не можуть обґрунтовувати подальше обмеження законних та не оспорюваних прав заявника щодо спірного майна, не мають звужувати обсяг прав законного, добросовісного власника.

Враховуючи викладене вище, досудове розслідування не можна вважати ефективним та таким, що направлене на швидке, повне і неупереджене розслідування, а обмеження власника у реалізації права власності протягом невизначеного часу, як наслідок, не можна вважати обґрунтованим.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Перелічені вище обставини свідчать, що потреба в подальшому застосуванні арешту майна відпала, отже він має бути скасований, що слугуватиме, насамперед, захисту та охороні прав, свобод та законних інтересів такого учасника кримінального провадження як особи (власника), щодо майна якої вирішується питання про арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132. 170-174, 309, 369-372, 376, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт квартири АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 у справі № 643/12022/19, провадження № 1-кс/643/4708/19 у кримінальному провадженні № 0000093 від 26.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України, скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складений 01.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1