Провадження №11-сс/801/18/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчої ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Слідча ОСОБА_7 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 05.04.2017, приблизно о 14:30 год. 13.12.2019 перебував за адресою: м. Вінниця, вул. Космонавтів, 5, біля студії «Arina Zak», де у нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме - велосипедом марки «Ардіс» чорного кольору, модель Virus, рама 2229, який належить ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_8 в період часу з 16:00 год. по 18:00 год. 13.12.2019, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , за допомогою ключів, якими попередньо незаконно заволодів у ОСОБА_11 , відчинив вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 , проникнувши до її середини. Знаходячись усередині квартири, ОСОБА_8 помітив бувші у використанні: обігрівач марки «Ergo» модель НІ 1708 білого кольору, мікрохвильову піч марки «Elenberg» модель MG2050M білого кольору, мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 7a 2/16Gb» чорного кольору, який знаходився у рожевому силіконовому чохлі-накладці; тепловентилятор «Orbegozo» HF-5015 білого кольору із чорними вставками по боках, власником яких являється ОСОБА_11 , які він вирішив викрасти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, підбурюваний жагою легкої наживи та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, перебуваючи всередині квартири АДРЕСА_3 , взяв до рук вищевказані речі та разом із ними залишив приміщення вищезазначеної квартири, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №8347-8351/19-21 від 20.12.2019 своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 2736,85 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, підбурюваний жагою до легкої наживи та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, повторно, взяв попередньо заготовлений невстановлений досудовим слідством предмет та з його допомогою шляхом віджиму відчинив вищезазначене вікно, яке розміщується на першому поверсі Державної реабілітаційної установи центру комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» по вул. В. Городецького, 10, в м. Вінниці.
У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, проник через дане вікно всередину приміщення кабінету директора вищезазначеної установи ОСОБА_12 , де помітив дерев`яний стіл, на якому знаходився бувший у використанні ноутбук торгової марки «Asus» моделі «R540U», модифікації «DM876» (екран: 1920х1080 пікс; діагональ-15.6; процесор - Intel i3-7020U, 2 ядра; частота 2,3 ГГц; об`єм HDD-1000 Гб; об`єм ОЗУ-8 Гб, графічний адаптер NVIDIA GeForce MX 110, 2 Гб), вартість якого, згідно висновку експерта № 8400/19-21 від 24.12.2019, станом на 17.12.2019 складала 11750,65 гривень.
Після цього, ОСОБА_8 взявши заначений ноутбук у руки, залишив місце скоєння злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши Державній реабілітаційній установі центру комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» матеріальної шкоди на загальну суму 11750,65 грн.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення.
27 грудня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому вищевказаних злочинів, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколами оглядів місць подій, протоколами прийняття заяви про вчинення кримінальних правопорушень від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , постановами про визнання речовими доказами, протоколом пред`явлення для впізнання з свідком ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення для впізнання з потерпілою ОСОБА_10 ; висновком судової дактилоскопічної експертизи № 546 від 23.12.19; висновком судової трасологічної експертизи № 879 від 23.12.2019; протоколом огляду відеозображення з камер відеоспостереження з кабінету директора ДРУЦКРДІ «Промінь» іншими матеріалами кримінального провадження.
Ухвалою Вінницького міського суду від 27 грудня 2019 року клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, а саме до 24.00 години 24 лютого 2020 року. Одночасно визначено розмір застави, в сумі 42040 ( сорок дві тисячі сорок ) гривень у національній грошовій одиниці, у встановленому порядку Кабінетом Міністрів України.
У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_8 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
В іншій частині вимог клопотання відмовлено.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.
Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішено утримувати ОСОБА_8 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 на час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в даному випадку ризиків, визначених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий немає, а тому відсутні підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор не навели доказів наявності жодного з ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №т41088/05 одне тільки посилання судів на норму закону без вказівки на підстави, з яких вони вважають обґрунтованим твердження про те, що ніби підозрюваний може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від слідства і суду або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання його під вартою.
Зазначив, що в ухвалі суду не міститься обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, домашній арешт, не зазначено позицію захисника, який заперечував проти задоволення клопотання та наданні суду адвокатом докази постійного місця проживання, позитивної характеристики з місця проживання, міцності соціальних зав`язків, а також той факт, що підозрюваний є особою раніше не судимою.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_14 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подану ним апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_8 апеляційну скаргу свого захисника підтримав в повному обсязі і також просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обгрунтованою. Зазначив, що ОСОБА_8 є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів також у Вінницькому міському суді на розгляді перебуває обвинувальний акт про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, проте належних висновків ОСОБА_8 для себе не зробив і знову вчинив злочини.
Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий судді судц першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_8 маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, крім того відносно нього направлено обвинувальний акт 31.11.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів середньої тяжкості та тяжких кримінальних правопорушень, крім того, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_8 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя прийняв за ґрунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також суд першої інстанції врахував те, що вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання. Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу на те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тому слідчий суддя вважав за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_8 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя суду першої інстанції прийшов до висновку, що не підлягає до задоволення вимога слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава не є способом для майбутнього, в разі обвинувального вироку, обернення цих коштів на користь потерпілих, а є інструментом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України. Тому, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_8 , його матеріальний стан та характер вчиненого злочину, визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 42040 ( сорок дві тисячі сорок) гривень.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки встановлено, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, оскільки встановлені судом обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами захисника щодо можливості застосування відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Так, обґрунтовуючи свої висновки, слідчим суддею було вірно встановлено та прийнято до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нових, вказаних вище корисливих злочинів середньої тяжкості та тяжких кримінальних правопорушень, не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, за який ОСОБА_8 відбував реальну міру покарання, скерований 31.11.2019 р. до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду обвинувальний акт, відсутність постійного джерела доходу, відсутність соціально стримуючих факторів та міцних соціальних зв`язків. Тому, менш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечать належну поведінку підозрюваного. Також відсутні особи, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.
Крім того, суду не було надано жодного документу, який би підтверджував пояснення ОСОБА_8 про наявність у нього захворювання, яке б унеможливлювало його перебування під вартою.
Таким чином, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в повній мірі відповідає вимогам закону.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції на законних підставах правильно визначив розмір застави, врахувавши обставини кримінального провадження, та вимоги ст.ст.177, 178 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4