Справа № 173/372/20
Номер провадження1-кп/173/102/2020
В И Р О К
іменем України

23 червня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000118, № 0000290 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, без утриманців, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.11.2019 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України - до штрафу 850 грн;
- 17.01.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України - до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та у виді
штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, призначеного йому за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.11.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 08 лютого 2020 року близько 10.00 години, знаходячись на АДРЕСА_1 , внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 у вказаному населеному пункті, яке на підставі права власності належить потерпілій ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, через неогороджену територію вказаного домоволодіння пройшов на подвір`я домоволодіння, після чого, підійшов до будинку, з-під стіни якого, за допомогою фізичної сили рук, таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення забрав і тим самим викрав діжку металеву, круглої форми ємністю 200 літрів вартістю 200 гривень, діжку металеву круглої форми ємністю 100 літрів, вартістю 150 гривень, які вставив одну в одну, погрузив собі на плечі та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Продовжуючи реалізовувати свої злочині наміри, ОСОБА_5 , наступного дня, 09.02.2020 року, близько 11.00 години, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , яке перебувало на неогородженій території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , аналогічним способом - шляхом вільного доступу пройшов на територію вказаного домоволодіння, після чого з-під стіни будинку, за допомогою фізичної сили рук, таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення забрав і тим самим викрав плиту газову 2-конфорну, з духовою шафою, в металевому корпусі білого кольору, вартістю 300 гривень. погрузив собі на плечі та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд спричинивши ОСОБА_8 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8 від 21.02.2020 матеріальний збиток на загальну суму 650 гривень, у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , 06 квітня 2020 року близько 10.00 години, знаходячись на вулиці М. Грушевського в місті Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, пройшов по стежці огороду та через неогороджену парканом дільницю домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу потрапив на його територію. Внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння АДРЕСА_3 у вказаному населеному пункті, яке на підставі права власності належить потерпілій ОСОБА_9 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, підійшов до будинку, з-під стіни якого, за допомогою фізичної сили рук, таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення забрав і тим самим викрав металеву форму для виготовлення бетонних кілець, вартістю 4848 гривень, яку погрузив собі на плечі та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свої злочині наміри, ОСОБА_5 , 06 квітня 2020 року, близько 11.00 години, маючи єдиний умисел; спрямований на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , яке перебувало на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , аналогічним способом шляхом вільного доступу, по стежці огороду через неогороджену парканом дільницю домоволодіння пройшов на територію вказаного домоволодіння, після чого поблизу споруди літнього душу, за допомогою фізичної сили рук, таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення із поверхні землі забрав і тим самим викрав алюмінієву каструлю ємністю 20 літрів, вартістю 450 гривень, алюмінієву каструлю ємністю 10 літрів, вартістю 240 гривень, алюмінієву миску ємністю 20 літрів, вартістю 400 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 15 від 23.04.2020 матеріальний збиток на загальну суму 5938 гривень, у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , 11 квітня 2020 року близько 14.00 години, слідуючи повз домоволодіння АДРЕСА_1 , яке на підставі права власності належить потерпілій ОСОБА_6 та, яка в цей час знаходилася на території власного подвір`я, звернувся до потерпілої з проханням втомити спрагу, на що остання погодилася та впустила ОСОБА_5 на територію свого двору. Далі, ОСОБА_10 , перебуваючи поруч з водопровідним краном на території подвір`я вказаного вище домоволодіння, разом з потерпілою ОСОБА_6 , у правій кишені куртки останньої побачив мобільний телефон марки «Nokia» модель 1110і, який він, внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна в подальшому визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_5 засунув свою ліву руку до правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення дістав мобільний телефон марки «Nokia» модель 1110і та поклав його собі у кишеню куртки і почав рухатися в напрямку виходу з двору, але в цей час його протиправні дії помітила потерпіла ОСОБА_6 та крикнула йому «Стій!». Однак ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що був помічений потерпілою ОСОБА_11 , продовжив свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, забрав мобільний телефон марки Nokia» модель 1110і, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У результаті умисних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13 від 13.04.2020 року, було заподіяно матеріальний 5 биток на загальну суму 270 гривень у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, він 08 лютого 2020 року, через неогороджену територію, пройшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до будинку та з-під стіни якого, викрав дві металеві діжки, які вставив одну в одну, погрузив собі на плечі та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Наступного дня 09.02.2020 року, аналогічним способом - шляхом вільного доступу, знову пройшов на територію вказаного домоволодіння, після чого з-під стіни будинку викрав плиту газову 2-конфорну, з духовою шафою, яку погрузив собі на плечі та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Також підтвердив, що 06 квітня 2020 року знаходячись на АДРЕСА_4 , пройшов по стежці огороду та через неогороджену парканом дільницю, потрапив на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до будинку, з-під стіни якого викрав металеву форму для виготовлення бетонних кілець, яку погрузив собі на плечі та разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Цього ж дня, аналогічним способом пройшов на територію вказаного домоволодіння та поблизу споруди літнього душу викрав дві алюмінієві каструлі та алюмінієву миску, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Окрім цього, 11 квітня 2020 року, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_5 , яке належить потерпілій ОСОБА_6 та, яка в цей час знаходилася на території власного подвір`я, звернувся до потерпілої з проханням втомити спрагу, на що остання погодилася та впустила його на територію свого двору. Далі, він., перебуваючи поруч з водопровідним краном на території подвір`я вказаного вище домоволодіння, разом з потерпілою ОСОБА_6 , у правій кишені куртки останньої побачив мобільний телефон. Після чого, засунув свою ліву руку до правої кишені куртки ОСОБА_6 , звідки дістав мобільний телефон, поклав його собі у кишеню куртки і почав рухатися в напрямку виходу з двору, але в цей час його протиправні дії помітила потерпіла ОСОБА_6 та крикнула йому «Стій!». Однак він з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно при вказаних обставинах, 11 квітня 2020 року вона знаходилась на території власного подвір`я, за адресою: АДРЕСА_5 . В цей час до неї звернувся ОСОБА_5 з проханням втомити спрагу. Вона впустила його на територію свого двору та дала йому води. Він підійшов до неї та вона відчула, що обвинувачений забирає у неї з карману телефон, хотіла схопити його за руку, але ОСОБА_5 забрав з карману телефон та пішов з двору. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_5 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєні ним злочини відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_5 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 року остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки потерпілі ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявили, цивільний позов до суду не надали.

Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.01.2020 року, остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 30 квітня 2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні металеву діжку ємністю 200 літрів, металеву діжку ємністю 100 літрів та газову пічку на 2 конфорки, металеву форму для виготовлення бетонних кілець - визнана речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000290; мобільний телефон Nokia» модель 1110і, серійний номер НОМЕР_1 сірого кольору - визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000290, які передані на зберігання потерпілим, після набрання вироком законної сили залишити законним володільцям.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1