Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/140/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000052 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2019,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Плетений Ташлик, Маловисківського району, Кіровоградської області, українку, громадянку України, не заміжню, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 заподіяну злочином моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_9 ,
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, за таких обставин.
Так, 17.01.2019 близько 18.00 год, ОСОБА_6 перебувала біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї з ОСОБА_7 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, яка переросла у бійку у ході якої, ОСОБА_6 штовхнула ОСОБА_7 у грудну клітину, після чого остання впала на землю, а ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_7 три удари кулаком правої руки по обличчю і в область правого ока, та один удар в область скроні, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на лобі з правої сторони, по нижній повіці правого ока з переходом на щоку та нижню щелепу з правої сторони, які згідно висновку експерта №48 від 29.01.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вказаний вирок суду скасувати, провадження у справі закрити та у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 відмовити.
Вказує на те, що районний суд, задовольняючи у повному обсязі цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, не в повній мірі врахував її особу, а саме той факт, що вона раніше не судима, законослухняна, відповідальна громадянка, матір трьох дітей та саме через аморальні дії ОСОБА_7 (лайка, грюкання грудками з мерзлого снігу у вікно будинку де знаходились троє її дітей, з яких одна малолітня дитина хвора), вона була виведена із стану душевної рівноваги, не могла усвідомлювати повною мірою значення своїх дій та саме перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, спричинила потерпілій ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та їїзахисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без зміни, пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_10 , які також заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просили вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних по справі доказах та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції цивільний позов і вину не визнала та пояснила, що 17.01.2019 близько 18.00 год до неї додому прийшла ОСОБА_7 , проте вона не мала бажання та часу з нею спілкуватися, оскільки на той час у неї була хвора дитина, а тому попросила свою матір сказати, що її не має вдома. Потім почула звук ударів сніжками у вікно, а тому вийшла на подвір`я, де побачила, як ОСОБА_7 кидає сніжками та грудками по вікнам будинку. На її зауваження ОСОБА_7 відповіла, що сусіди їй повідомили, що вона на даний час не працює та перебуває вдома. ОСОБА_7 звинуватила її у тому, що вона зруйнувала її сім`ю. На підставі вказаного між ними виникла сварка, а тому за неї заступилася її матір, якій ОСОБА_7 нанесла один удар в обличчя. Після цього, вона від матері відштовхнула ОСОБА_7 , від чого остання впала на землю. Потім вона нахилилась та нанесла ОСОБА_7 близько трьох ударів кулаком в обличчя, після чого сіла біля ОСОБА_7 з боку щоб її заспокоїти. У подальшому викликали працівників поліції.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 своюв вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнала, її вина повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, всебічно досліджених безпосередньо в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 17.01.2019 близько 18.00 год пішла до ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для з`ясування стосунків, оскільки між ними назрів конфлікт. З будинку вийшла матір ОСОБА_6 , яка повідомила їй, що ОСОБА_6 немає вдома, однак їй було відомо, що остання перебуває вдома, а тому вона наполягла щоб покликали ОСОБА_6 . Остання вийшовши з будинку вхопила лопату та намагалася нанести удар лопатою по ній, однак син ОСОБА_6 встиг вихопити лопату з рук. У подальшому, ОСОБА_6 наскочила на неї та штовхнула її на сніг, а потім сіла їй на живіт і нанесла кулаком близько 4-5 ударів у праву сторону обличчя. У подальшому, через певний період часу ОСОБА_6 піднялась та відпустила її, а потім викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знайомі їй, як мешканці села. 17.01.2019 близько 18.00 год вона проходила повз подвір`я ОСОБА_6 , де побачила, як остання схопивши лопату в руки, намагалася нанести тілесні ушкодження ОСОБА_7 , однак лопату встиг вихопити з рук ОСОБА_6 її син. ОСОБА_6 не зупинилася та штовхнула ОСОБА_7 , яка впала спиною на сніг, а потім ОСОБА_6 присівши над лежачою ОСОБА_7 нанесла потерпілій приблизно 6 ударів в обличчя та по спині. Після чого, ОСОБА_6 відтягли від ОСОБА_7 і в неї на обличчі були синці.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 17.01.2019 близько 18.00 год бачив, як біля подвір`я ОСОБА_6 вчинили сварку ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , що переросла в бійку та ОСОБА_6 штовхнула руками ОСОБА_7 , яка впала спиною на сніг, а потім ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_7 близько 2-3 ударів у обличчя. Він не відтягував ОСОБА_6 від ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_6 сама пустила потерпілу. Свідками бійки також були мати та син ОСОБА_6 , а також ОСОБА_11 , яка стояла на відстані близько 50 метрів.
Крім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується письмовими доказами, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду, а саме:
- витягом із ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000052 за ст.125 ч.1 КК України (а.п.111);
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.2019, згідно якого ОСОБА_7 повідомила про нанесення їй тілесних ушкоджень (а.п.113);
- висновком експерта № 48 від 29.01.2019, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на лобі з права, по нижній повіці правого ока з переходом на щоку та нижню щелепу з права. Дані тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразилося. Вказані тілесні ушкодження орієнтовно могли виникнути за 10-14 діб до моменту огляду та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворилися від не менше 3-х травматичних впливів. Виключається можливість утворення тілесних ушкоджень від падіння з положення стоячи на площину (а.п.118);
- протоколом слідчого експерименту від 30.01.2019, згідно якого ОСОБА_7 розповіла та показала обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.п.119-125);
- висновком експерта № 62/45 від 07.02.2019, згідно якого механізм тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 , не суперечить механізму на який вказує потерпіла в протоколі слідчого експерименту від 30.01.2019 (а.п.127);
- протоколом слідчого експерименту від 06.02.2019, згідно якого ОСОБА_6 розповіла та показала обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.п.128-132).
Отже, проаналізувавши зазначені вище докази та обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що взяті в сукупності всі вищеперераховані докази беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував її дії, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.138), має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину (а.п.137, 139-142), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.135-136), раніше не судима (а.п.143-144). Згідно досудової доповіді наданої суду органом пробації виправлення обвинуваченої можливо без позбавлення чи обмеження волі, оскільки обвинувачена не становить небезпеки для суспільства (а.п.46).
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтовано обрав ОСОБА_6 найбільш м`який вид основного покарання, призначивши його розмір у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Що стосується апеляційних доводів обвинуваченої ОСОБА_6 з приводу стягнення з неї на користь потерпілої досить великої суми моральної шкоди, то вони заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Згідно із вимогами ст. 374 КПК України, постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі.

Виходячи зі змісту 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, котрий вчинив суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Разом з цим, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 і стягнувши з обвинуваченої на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмір 20000 грн, не навів у вироку переконливих мотивів, із яких він дійшов висновку про визначення моральних, фізичних страждань і втрат саме у розмірі 20000 грн, не обґрунтував належним чином її розмір та не зазначив, якими доказами вона підтверджується.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 щодо необґрунтованості стягнення з неї на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 20000 грн є слушними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок суду.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок підлягає зміні у частині вирішення цивільного позову. З урахуванням обставин кримінального провадження, а саме, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, не намагалась уникнути кримінальної відповідальності, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання, має скрутне матеріальне становище, оскільки офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину.
Крім того, як встановлено дослідженими по даному кримінальному провадженню доказами, та підтверджується показаннями свідків, чого не заперечує і потерпіла ОСОБА_13 , що вона сама прийшла у вечірній час до домоволодіння ОСОБА_6 та своєю протиправною поведінкою (лайкою, грюканням грудками змерзлого снігу у вікно будинку) спровокувала бійку з обвинуваченою.
Отже, застосовуючи принципи розумності та справедливості, враховуючи всі обставини кримінального провадження, з урахуванням душевних страждань потерпілої та матеріального становища самої обвинуваченої ОСОБА_6 , яка офіційно не працює та постійного заробітку немає, на утриманні має троє дітей, колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_13 до 8000 гривень.

Саме у такій сумі моральна шкода у сукупності відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам та не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану потерпілій моральну шкоду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а вирок районного суду слід змінити в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2019 стосовно неї, в частині вирішення цивільного позову, змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в розмірі 8 000 гривень.
У решті даний вирок суду залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4