ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 484/668/19
Справа № 11-кп/819/902/19 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0001096 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.07.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, який дітей не має, має середню освіту, працює в ПСП «Корпорація України», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за:
-ч.1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
-ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено обраний раніше у виді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло в період доби з 20:00год. вечора до 07:00 год. ранку наступного дня.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2019р. по 12.03.2019р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до вироку суду 06.05.2017 року приблизно о 16:30 год. ОСОБА_7 , маючий умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на території автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи задумане, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків у ОСОБА_7 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до ОСОБА_9 та висмикнув з його рук гаманець, який належить ОСОБА_10 вартістю 90 гривень, в якому були грошові кошти в сумі 1760 гривень. Після цього з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 21.07.2017 року приблизно о 20:20 год. ОСОБА_7 маючий умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на території автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи задумане, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків у ОСОБА_7 виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, підбіг до ОСОБА_11 , яка перебувала на вул. Вінграновського та висмикнув у неї з рук жіночу сумку вартістю 280 гривень, в якій був мобільний телефон марки «Samsung GT-S3600і» вартістю 495 гривень та грошові кошти в сумі 520 гривень, тим самим спричинивши майнову шкоду на загальну суму 1295 гривень. Після цього з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що вирок суду першої інстанції є занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання та виправлення винного.

При призначенні йому покарання суд не дотримався вимог ст.ст. 50, 65, 66 КК України.

Зазначає, що добровільне відшкодування збитків законодавець в ст. 66 КК України відніс до обставин, які пом`якшують покарання. Крім того, суд не врахував, що після скоєння ним злочину пройшло два роки, за цей час він не порушував закону, працевлаштований, попросив вибачення у потерпілих, щиросердно розкаявся, обраний відносно нього запобіжний захід не порушував.

Вину у скоєному визнає повністю, те що на протязі судового розгляду не визнавав вини, було зроблено під впливом його захисника ОСОБА_8 , яка запевнила його, що проти нього немає достатніх доказів, щоб суд визнав його винним.

Крім того, вважає, що скоєнні кримінальні правопорушення повинні були кваліфіковані тільки за ч.2 ст. 186 КК України. Кваліфікація за ч.1 ст. 186 КК України є зайвою. Повторність при грабіжу відповідно до примітки 1 ст. 185 КК України, має місце як тоді, коли грабіж вчинений після грабіжу, так і тоді, коли він вчинений після злочинів, передбачених ст.ст. 185, 189-191 або ст.ст. 187, 262. При цьому, якщо грабіж вчиняється після грабіжу (тотожні злочини), то кваліфікація повинна бути тільки за ч.2 ст. 186 КК України (тобто за правилами повторності).

Просить вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.07.2019 року змінити. На підставі ст. 75 КК України прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Захисник ОСОБА_8 , за згодою обвинуваченого ОСОБА_7 , відмовилася від апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України і її відмова прийнята апеляційним судом.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, судом виконані вимоги, направлені на прийняття всіх передбачених законом мір для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються, а тому вирок переглядається в в межах доводів апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1, 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що скоєнні кримінальні правопорушення повинні були кваліфіковані тільки за ч.2 ст. 186 КК України не грунтуються на законі.

Так, відповідно до ст. 32 КПК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 скоїв два злочини передбачених ст. 186 КК України стосовно потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . Передбачене у відповідній статті вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

Не можна погодитися із доводами апеляційних скарг про те, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Одним із фундаментальних принципів призначення покарання є його справедливість, якої може бути досягнуто лише за умови домірності покарання злочину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинуваченому ОСОБА_7 призначене покарання в межах санкції частини статті, за яким його засуджено. Приймаючи таке рішення суд керувався вимогами ст.ст. 50, 65 КК України та навів обґрунтування, які належить вважати достатніми.

Зокрема, як видно із вироку, покарання є таким, що відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, без порушення правил його призначення, суд прийняв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, за місцем мешкання характеризується позитивно характеризується за місцем проживання, репутацію обвинуваченого як особи, який раніше вчинив аналогічний злочини проти власності, відшкодував завдану їм майнову шкоду, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також усі обставини справи, і яке є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України. На думку колегії суддів, він ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.7 КПК України.

Підстав вважати, що призначене покарання суворим, як зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, судова колегія не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.07.2019 року відносно ОСОБА_7 - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді :

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2