Копія
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року Справа № 608/1639/13-к

Номер провадження1/608/2/2019

Чортківський районний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих -адвоката ОСОБА_4 , .

захисника ОСОБА_5

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чортків кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ечміадзін, Вірменія, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працює суддею Господарського суду Івано-Франківської області, раніше не судимого,-

за ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому,що він 9 серпня 2011 року близько 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ГАЗ-31105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Чорновола у м. Івано-Франківськ у напрямку кільцевої розв`язки вулиць Чорновола, Довженка, Петлюри. В цей час на смузі його руху працівниками КП «Івано-Франківськводоекотехпром» проводились ремонтні роботи в мережах водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим рух транспортних засобів був обмежений та регульований дорожніми знаками 1.37 «Дорожні роботи» і 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку». При наближенні до ділянки дороги, де проводились дорожні роботи, ОСОБА_8 не врахував дорожню обстановку, у зв`язку з чим не міг її реально оцінювати, стежити за нею та відповідно реагувати на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, вчинив наїзд на пішоходів - працівників КП «Івано-Франківськводоекотехпром» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , від чого ОСОБА_9 загинув, а ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

При цьому ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України,а саме :п.1.3.,згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5., в якому зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,загрожувати життю або здоров`ю громадянам.завдавати матеріальних збитків;

п.2.3б),який вказує,що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою ,відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п 2.9 а),згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п.12.1,який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку;

п.12.3.,який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди,яку водій об`єктивно спроможний виявити,негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 і тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 . ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтримує поданий нею уточнений цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди та понесених судових витрат. Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 солідарний з потерпілою, однак вважає, що докази в кримінальній справі є недопустимими.

Представник цивільного відповідача КП "Івано-Франківськводоекотехпром" вважає, що підстав для задоволення цивільного позову потерпілої з його довірителя немає, обгрунтувавши свої доводи з посиланням на норми кримінального процесуального кодексу (1960 р.).

В судовому засіданні прокурор вважає, що вина підсудного ОСОБА_8 доведена, його слід визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання .

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 та його захисник вважають, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину передбачений ч.2 ст.286 КК України виходячи з його юридичної характеристики, посилаючись на практику Верховного Суду , Закон України "Про дорожній рух",Правила дорожнього руху України, Постанову Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України Законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту. а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19.12.2008 року та проведені по справі експертизи, і його слід виправдати.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати апеляційного суду Тернопільської області від 25 лютого 2015 року константовано про недоліки досудового слідства по даній кримінальній справі та вказано шляхи їх усунення в судовому засіданні.

Дані вимоги були виконані Чортківським районним судом постановою від 19 липня 2016 року про надання доручення досудовому органу провести слідчу дію, а саме відтворення обстановки та обставин ДТП із залученням експерта-автотехніка з метою отримання достовірних вихідних даних, які б відповідали дійсності.

Після отримання результатів досудово органу, а саме вихідних даним судом неодноразово призначались експертизи, після їх проведення експерти допитувались в судовому засіданні.

29.03.2019 року дано висновок експерта за результатами комплексної, комісійної судової дорожньо-технічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №21591/3027/3028 і дано відповіді на питання поставлені експертам,а саме:

1-3. З причин, які наведені у дослідницькій частині висновку, встановити розташування місця наїзду автомобіля ГАЗ-31105 на пішоходів з розмірними характеристиками відносно меж проїзної частини та елементів, що розташовані на проїзній частині, з технічної точки зору, неможливо.

На передній частині автомобіля ГА331105 маються пошкодження (сліди), які утворились внаслідок зіткнення з різними предметами, характерні для контакту з турнікетним щитом та тілами пішоходів.

З причин, які наведені у дослідницькій частині висновку, вирішення питання: «Якщо так, то яким було взаємне розташування автомобіля «ГАЗ 31105» р.н. НОМЕР_1 з тимчасовими огороджувальними засобами технічного регулювання дорожнього руху, які були описані у протоколі огляду місця події від 10.08.2011 року (металевими турнікета, конусами або одними із вказаних засобів) та як розміщувалися вертикально на проїзній частині дороги, по відношен один до одного та до елементів дороги?», - позбавлено логічного сенсу.
Встановити місце розташування металевого турнікету,який розташований біля автомобіля ГАЗ 31105 як відносно меж проїзної частини, так і відносно самого автомобіля, експертним шляхом представляється можливим, з причин, які вказані у дослідницькій частині висновку.

4.З причин, які наведені у дослідницькій частині висновку-вирішити питання: «Враховуючи відповідь на попереднє запитання чи можуть вважатись технічно спроможними показання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які стверджують про наявність вищевказаних огороджувальних засобів на проїзній частині дороги безпосередньо перед ДТП?», - експертним шляхом не уявляється можливим.

5.Показання водія автомобіля ГАЗ 31105 ОСОБА_8 в тій частині, що побачивши перед капотом автомобіля насип піщано- -гравійної суміші, наїхавши на який, втратив керування та його кинуло на ліві дверцята та руль, після чого автомобіль зупинився внаслідок застосування водієм заходів до екстреного гальмування, не позбавлені технічної спроможності.

6. Виходячи із довжини слідів гальмування автомобіля ГАЗ 31105швидкість його руху перед початком гальмування, складала не менше 36,4 км/год.

Врахувати витрати кінетичної енергії на утворення пошкоджень при наїзді на пішоходів експертним шляхом неможливо, з причин,які вказані у дослідницькій частині висновку.

7. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ГАЗ 31105 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

Якщо швидкість руху автомобіля ГАЗ 31105 становила 55 км/год, то мінімальна відстань видимості, при якій водій міг рухатися з такою швидкість становить 37,4 м.

8-11. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ГАЗ 31105 ОСОБА_8 не мав технічної можливості запобігти наїзду на перешкоду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даному випадку після наїзду на насип, водій автомобіля ГАЗ 31105 ОСОБА_8 знаходився в умовах аварійної обстановки.

З причин, які наведені у дослідницькій частині висновку, питання: «Чи мав водій автомобіля «ГАЗ 3 1105» з моменту настання перешкоди для руху настання конкретної видимості насипу піщано-гравійної суміші), шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування до повної зупинки, технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, які розташовувалися за ним?», - може бути вирішено судом самостійно на підставі всебічної юридичної оцінки доказів по кримінальній справі та з урахуванням того, що водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до насипу з моменту фактичної можливості його виявити.

При умові своєчасного застосування екстреного гальмування водієм ОСОБА_8 , до моменту наїзду на насип піщано-гравійної суміші швидкість руху автомобіля ГАЗ 31105 становила б не більше 30 км/год.

З причин, які наведені у дослідницькій частині висновку, питання: «Чи мав водій автомобіля «ГАЗ 31105» технічну можливість уникнути наїзду на насип піщано-гравійної суміші, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинки, з моменту настання конкретної видимості турнікетного щита з дорожнім знаком (розрахунки провести для реакції водія при ситуативному часі реакції для даної дорожньої обстановки у випадку виникнення перешкоди для руху про яку водій був попереджений відповідним дорожнім знаком) згідно з результатами проведення відтворення обстановки та обставин події від 14.06.2017?», - експертами не вирішувалося.

Якщо виходити з показань водія ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про механізм розвитку ДТП та враховуючи дані про видимість піщано-гравійної суміші з робочого місця водія автомобіля ГАЗ 31105 в умовах місця ДТП, які були встановлені під час проведення відтворення обстановки та обставин події від 14.06.2017, то в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля ГАЗ 31105 ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, і в даному випадку, в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

12, 13. З причин, які наведені у дослідницькій частині висновку, вирішення питання: «Чи перебуває у причинно-наслідковому зв`язку невідповідність облаштування місця дорожніх робіт вимогам ДСТУ, як це встановлено у висновку судової експертизи стану доріг і дорожніх умов № 7633 від 05.12.2012 року та судової дорожньо-технічної експертизи № 3082 від 30.07.2014 року, із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди?», - позбавлено логічного сенсу.

Якщо виходити з показань водія ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про механізм розвитку ДТП, то в даному випадку застосовна схема організації дорожнього руху в місці проведення дорожніх робіт КП «Івано-Франківськводоекотехпром» не відповідала вимогам вимог п.п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.5, 1.1.6, 1.1.7, 1.1.8, 1.2.1, 1.2.2,1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 1.3.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 1.5.4, 1.5.5, 1.9.1, 1.9.2,1.9.3,1.9.4, 1.9.7, 1.9.12, 1.9.13, 1.9.14, 1.9.15, 1.9.17, 1.10.1, 1.10.9, 1.10.32, 1.10.33, 1.10.34 та типової схеми 7 РСТ1966УССР та п.п. 10.3.1, 10.3.2, 10.3.10 та 10.3.38 ДСТУ 4100, і дані невідповідності, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Суд, заслухавши думку учасників процесу , дослідивши матеріали справи, вважає, що справу слід повернути на додаткове розслідування.

До суду поступила кримінальна справа з обвинувальним висновком, який складається слідчим . Згідно вимог ст.223 КПК України(1960) обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх

встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред`явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Співставляючи викладені в обвинувальному висноку обставини справи , виходячи зі змісту ч.2 ст.286 КК України та висноку експерта від 29.03.2019 року ,вони є суперечливі між собою і усунути їх в судовому засіданні не можливо.

Відповідно до ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти, або неправильності досудового слідства, може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 11.02.2005 № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства..

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Крім того виходячи із практики Верховного Суду , а саме Постанови від 21.08.2019 Великої Палати Верховного Суду , де зазначено виходячи із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

Диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причиновому зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - ч. 2, загибель кількох осіб - ч. 3); причиновий зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК (наприклад, керування транспортним засобом без посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, не зареєстрованим, або без належного номерного знака (підп. «в» п. 2.9 ПДР) тощо); б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів (п. 10.3 ПДР), розвороту (п. 10.7 ПДР), заборони виїзду на зустрічну смугу руху транспорту (п. 11.4 ПДР), перевищення швидкості руху транспорту (п. 12.4 ПДР) тощо).

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причиновому зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК. Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення підп. «а» п. 2.9 ПДР не є елементом об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК, адже саме по собі не призводить до суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій статті.

Вказівка в обвинувальному висновку на порушення водієм транспортного засобу підп. «а» п. 2.9ПДР лише деталізує, уточнює, конкретизує правопорушення, його суспільну небезпечність, стан суб`єкта злочину, передбаченого ст. 286 КК, але жодним чином не впливає на кваліфікацію (не є кваліфікуючою ознакою) злочину.

Враховуючи викладене та аналізуючи висновок експерта від 29.03.2019 року №21591/3027/3028 де також вказано,що схема організації дорожнього руху в місці проведення дорожніх робіт КП "Івано-Франківськводоекотехпром" не відповідала вимогам вказаних пунктів,типової схеми та ДСТУ 4100 і дані невідповідності, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, що не досліджувалось під час досудового слідства,суд вважає, що при зазначених обставинах суд не може завершувати розгляд справи і прийняти законне і справедливе рішення, оскільки неповнота досудового слідства не може бути усунена в судовому засіданні, а тому справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Також, слід врахувати, що надання судом вказівок про проведення слідчих дій при додатковому розслідування справи, є правом, а не обов`язком суду, тому при проведенні додаткового розслідування справи не можна обмежуватись виключно вказівками суду, а слід виконувати всі необхідні слідчі дії, зокрема усунути порушення закону, на які суд у своїй постанові не вказав, але які можуть бути виявлені при повторному направленні справи до суду.

Керуючись ст..ст. 22, 64, 273, 281 КПК України 1960 року, суд

П О С Т А Н О В И В:

Направити кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України на додаткове розслідування керівнику Івано-Франківської місцевої прокуратури.

При додатковому розслідуванні справи необхідно провести слідчі дії для перевірки обставин, викладених в висновку експерта №21591/3027/3028 від 29.03.2019 року,які співставити із здобутими доказами,обвинувачення викласти згідно вимог кримінального процесуального законодавства.

Строк оскарження постанови сім діб з дня її винесення в Тернопільський апеляційний суд через Чортківський районний суд.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
Копія вірна
Постанова набрає законної сили "____"__________________201___ р.
Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи №608/1639/13-к.

Суддя: Л Й Квятковська