Справа № 703/4202/19
УХВАЛА

21 жовтня 2019 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , слідчим ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001682 від 17 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна.

встановив:

Слідчий СВ Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Своє клопотання мотивує тим, що 16.10.2019 до чергової частини Смілянського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те що з території медикосанітарної частини №14, що за адресою: м. Сміла, вул. Репіна 26А, невідомі особи здійснюють вивезення медичного обладнання без відповідного на те дозволу.

17 жовтня 2019 року з даного приводу слідчим Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ст. 356 КК України, як самоправство.

Під час огляду місця події 16 жовтня 2019року, а саме прилеглої території приймального відділення ДЗ СМСЧ №14 МОЗ України по вул. Репіна 26А в м. Сміла, на відстані близько 10 та 20 метрів від будівлі було виявлено та вилучено два автомобілі, автомобіль марки «FIAT Ducato D» д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору та автомобіль марки «PEUGEOT Вохег» д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору з медичним обладнанням.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке надав ОСОБА_7 , автомобіль марки «FIAT Ducato D» д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору належить ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 користується даними транспортними засобами на договірних умовах.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке надав ОСОБА_9 , автомобіль марки «PEUGEOT Вохег» д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору належить йому.

Оскільки вилучені автомобілі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, або могли бути знаряддям його вчинення і в подальшому можуть бути використані, як доказ фактів чи обставин у зазначеному кримінальному провадженні, слідчий просить накласти на ці автомобілі та майно, яке знаходиться в них арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання в частині накладення арешту на автомобілі та не наполягав на накладені арешту на майно, яке знаходилося в автомобілях.

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заперечували проти накладання арешту на автомобілі та пояснили, що погодились на прохання своєї знайомої, працівника лікарні - ОСОБА_10 , перевезти медичне обладнання, до Смілянської районної лікарні ім. С. Бобринської.

Адвокат ОСОБА_11 просив суд відмовити в задоволенні клопотання, так-як слідчий подав його необґрунтованим і в судовому засіданні не довів як підставтак і мети накладання арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з витягом з ЄРДР, кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий, обгрунтовуючи клопотання про арешт майна, не дотримався вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки в клопотанні відсутній перелік і вид майна, що належить арештувати, до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, яке підлягає арешту, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, слідчий суддя вважає, що вони не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вилучене майно.

Слідчим не надано доказів того, що це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Як і не надано доказів того, що це майно є чи може бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення. Перевезення (в клопотанні неназваного якого саме, з відповідними документами чи без) медичного обладнання саме по собі не є кримінальним правопорушенням в розумінні ч. 1 ст. 185 КК України. Будь-яких доказів на підтвердження того, що це майно було викрадено до клопотання не приєднано.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчим не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що існують ризики можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в клопотанні належить відмовити в повному обсязі.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності з ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 173 КПК України,

ухвалив:

Відмовити слідчому СВ Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 в клопотанні про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні кримінальному провадженні № 0001682 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1