Справа № 344/7728/19
Провадження № 11-сс/4808/125/19
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк шістдесят днів до 06 липня 2019 року включно, із утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Слідчий суддя виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя врахував також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного вище злочину та його обставини (вчинення злочину щодо статевої недоторканості неповнолітньої особи), характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, не одружений, працює та раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Також прокурором доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 08.05.2019 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців (до 11.07.2019 року).

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та звільнити ОСОБА_8 з під варти, обравши йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В доводах апеляційної скарги захисник посилається на те, що при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу слідчий суддя не врахував те, що клопотання слідчого та додатки до нього не відповідають вимогам, регламентованим ст.184 КПК України, клопотання підготовлене формально, з викладенням лише обставин події та зазначенням суб`єктивної думки слідчого щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник вказує, що слідчим суддею не враховано той факт, що в матеріалах справи немає жодного висновку експертизи, який би свідчив про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, обґрунтованість підозри встановлена лише на суб`єктивних показах потерпілої.

Також, клопотання не містить викладу достатніх обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Зазначає, що при постановленні ухвали також не зазначено обґрунтування чому підозрюваному не може бути застосовано домашній арешт (хоча він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки).

Крім того, звертає увагу на те, що в суді 1 інстанції стороною захисту було заявлено скаргу в порядку ст.206 КПК України, проте в резолютивній частині ухвали взагалі не вказано про її задоволення чи відмову в задоволенні вимог. Вказує, що при постановленні ухвали не враховано факт неналежного надання необхідної медичної допомоги ОСОБА_8 . Зокрема, незважаючи на необхідність госпіталізації, яка була встановлена лікарями швидкої медичної допомоги в залі суду 07.05.2019 року, відповідальними працівниками ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань» зазначено, що ОСОБА_8 госпіталізації не потребує. При цьому, в телефонному режимі представнику Уповноваженого з прав людини в Івано-Франківській області ОСОБА_11 повідомлено про переведення ОСОБА_8 до медичної частини, проте підозрюваний продовжує утримуватись в камері.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 12 березня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України (а.п.15-16).

13 березня 2019 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 11 год. 11 хв. 10 травня 2019 року (а.п.17-19).

06 травня 2019 року слідчий за погодженням з прокурором подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 мотивуючи тим, що 11 травня 2019 року закінчується двохмісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення призначеної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_12 , ряду імунологічних та цитологічних експертиз, судової медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілої, криміналістичної експертизи мікрооб`єктів, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, при продовженні тримання особи під вартою мають існувати нові підстави та ризики, або не зменшитись ті, що вже були встановлені, бути наявним конкретний суспільний інтерес, що превалює над принципом поваги до свободи особистості та має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Зокрема, з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 від 11.03.2019 року (а.п.8-10) вбачається, що остання детально описала обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, які в свою чергу узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , викладеними в протоколі допиту свідка від 11.03.2019 року (а.п.11-12).

Апеляційний суд також враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого злочину.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Доводи сторони захисту про те, що на даний час потерпіла ОСОБА_12 істотно змінила своє ставлення стосовно питання про притягнення ОСОБА_8 до кримінального відповідальності свідчить про необхідність проведення органом досудового розслідування певних слідчих дій, з`ясування позиції потерпілої та виявлення мотивів і обставин, які призвели до вказаних змін.

У відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів, враховує стадію на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, особливості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_8 , об`єктивні складнощі в розслідуванні кримінального провадження та необхідність призначення великої кількості судових експертиз, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристики, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, сімейне та матеріальне становище та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків можливості переховування його від органів досудового розслідування чи суду, можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 заявив про ненадання йому установою виконання покарань, де він утримується належної медичної допомоги, у зв`язку з частим підвищенням у нього артеріального тиску та необхідністю проведення йому обстеження.

Зі змісту пояснень підозрюваного ОСОБА_8 вбачається, що він був оглянутий лікарем установи виконання покарань та на даний час йому видаються для лікування медичні препарати, однак він вважає, що рівень медичної допомоги не відповідає його стану здоров`я.

Звертає увагу на те, що раніше, до його притягнення до кримінальної відповідальності він за медичною допомогою не звертався і не знаходився на обліку з приводу наявності в нього хронічних захворювань.

Згідно ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Державну установу «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_8 у відповідності до вимог Основ законодавства України про охорону здоров`я.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,194,197,199,206,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін.

Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_8 у відповідності до вимог Основ законодавства України про охорону здоров`я.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5