Провадження № 1-кп/537/24/2019
Справа № 537/1134/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000005 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, з освітою середньою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 2014 р.н, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.07.1994 Маневицьким районним судом Волинської області за ст.183-3 ч.2, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; 17.06.2000 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 05.02.2001 Балтійським районним судом Одеської області за ст.140 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 10.09.2002 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 07.07.2004 Балтійським районним судом Одеської області за ст.187 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; 13.09.2013 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 08.06.2015 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.190 ч.2 КК України до 1 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 02.11.2016 на невідбутий строк 4 місяці 21 дня,

- 30.03.2018 Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2,3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

- 21.12.2018 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2,3 статті 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

31.12.2017 близько 13:00 години ОСОБА_3 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності, перебуваючи в маршрутному таксі за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Першотравнева, реалізуючи свій раптово-виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Prestigio A5» чорного кольору вартістю 1332 гривень, який належить ОСОБА_6 , тим самим завдав потерпілій матеріального збитку на вказану суму, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

01.01.2018 близько 04:00 години ОСОБА_3 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності, перебуваючи в кафе-барі «Комбат», розташованому за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Лейтенанта Дніпрова, буд.18, реалізуючи свій раптово-виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung A5» золотого кольору вартістю 2810 гривень, який належить ОСОБА_7 , тим самим завдав потерпілій матеріального збитку на вказану суму, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

02.01.2018 близько 10:00 години ОСОБА_3 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності, перебуваючи в барі, розташованому за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Івана Приходько, буд.129 , реалізуючи свій раптово-виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Ruggear RG 310» чорного кольору вартістю 2385 гривень, який належить ОСОБА_8 , тим самим завдав потерпілому матеріального збитку на вказану суму, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

09.01.2018 близько 04:00 години, ОСОБА_3 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , та у нього виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій раптово-виниклий прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до підвального приміщення вказаного будинку, після чого пошкодив навісний замок вхідних дверей та проник в середину помешкання, звідки викрав велосипед марки «АRDIS» вартістю 4971 гривень, який належить ОСОБА_9 , тим самим завдав потерпілому матеріального збитку на вказану суму, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

30.01.2018 близько 02:00 години, ОСОБА_3 проходив повз будинок АДРЕСА_3 , під час чого у онього виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном поєднане з проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій раптово-виниклий прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, ОСОБА_3 підійшов до підвального приміщення вказаного будинку, після чого пошкодив навісний замок вхідних дверей та проник в середину помешкання, звідки викрав дитячого велосипеду марки «АRDIS» вартістю 1245 гривень, та масляного обігрівача марки «Elenberg» вартістю 225 гривень, який належить ОСОБА_10 , тим самим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1470 гривень, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засіданні, однак до суду за викликом не прибули, надавши заяви в якій прохають проводити розгляд кримінального провадження за їх відсутністю.

Приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без зазначених вище потерпілих, оскільки за відсутністю останніх можливо з`ясувати всі обставини справи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт вчинення крадіжок за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку, прохав суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин його допитом та дослідженням характерізуючих матеріалів щодо особи останнього; позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 визнав частково, не заперечуючи проти відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, щодо розміру моральної шкоди якій підлягає стягненню на користь потерпілої покладається на розсуд суду.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до статті 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися, крім документів, що характеризують особу обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Одночасно судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує дії останнього за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, приміщення, вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає рецидив злочину.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, які відповідно до статті 12 КК України класифікується як тяжкі злочини та злочини середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , якій раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, за місцем проживання характеризуються посередньо.

Приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочинів, їх наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, йому повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог частини 4 статті 70 КК України.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та думку учасників процесу.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_10 звернулась до суду з позовною заявою в якій прохала суд стягнути з обвинуваченого завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 1470 грн. та 2000 грн. в рахунок спричиненої їй моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Законом.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги факт визнання обвинуваченим позовних вимог в частині завданої матеріальної шкоди та доведеного в судовому засіданні факту крадіжки обвинуваченим належного потерпілій майна , суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_10 в частині стягнення на її користь з обвинуваченого, завданої злочином шкоди.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь потерпілої, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та ступень його вини, а також те, що злочинні дії обвинуваченого фактично погіршили соціальне благополуччя потерпілої і вимагають від неї додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди за рахунок наявного у нього майна, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 становить 500 грн.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не вбачається.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частинами 2,3 статті 185 КК України та призначити покарання за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 місяці.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі частини 4 статті 70 КК України до даного вироку суду частково приєднати невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 21.12.2018 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 30.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1470 грн.. та 500 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Підстав для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу не вбачається.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1