ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1086/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №639/2661/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.09.2011 р. Харківським райсудом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі,із застосуванням ст.75 КК України,з іспитовим строком 2 роки;
- 13.11.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст.71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацію всього належного йому майна, звільнився 16.07.2014р., згідно ст.2 Закону України «Про амністію»,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з моменту фактичного затримання, тобто з 01.03.2018 року.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 01.03.2018 р., приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїм рідним братом, ОСОБА_10 у комунальній квартирі їх матері за адресою: АДРЕСА_2 . Саме в той час між ОСОБА_8 та його братом ОСОБА_10 стався словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, який переріс у бійку в приміщенні коридору, в ході якої ОСОБА_10 спричинив побиття ОСОБА_8 . У відповідь на це, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості своєму брату із застосуванням в якості знаряддя злочину кухонного ножа, який знаходився в приміщенні кухні на столі. В подальшому ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку і протиправність свого задуму, бажаючи їх настання, спочатку взяв зі столу кухонний ніж, а потім, вийшовши у під`їзд, де стояв його брат ОСОБА_10 , та, відчуваючи ненависть і злість до свого брата, діючи з прямим злочинним умислом, застосовуючи наявний ніж у якості знаряддя злочину, наніс його колото-ріжучою частиною один удар в живіт, піддавши тим самим травматизації особливо важливий орган потерпілого, що призвело до розвитку небезпечного для життя стану. Після цього, ОСОБА_8 , вважаючи, що він виконав всі дії, необхідні для доведення злочинного наміру до кінця, припинив свої протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_10 і попросив сусідів викликати бригаду швидкої невідкладної допомоги та повідомити про конфлікт у поліцію. В подальшому ОСОБА_10 того ж дня було госпіталізовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу. В результаті злочинних протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 спричинено колото-різане поранення передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину із сліпим пораненням 5-го сегменту печінки, яке супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею 1 ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-1705/2018 від 22.04.2018.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити вирок районного суду, застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Мотивуючи скаргу вказав, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. З посиланням на показання ОСОБА_8 вказав, що ініціатором конфлікту був потерпілий ОСОБА_10 , після нанесення удару ножем обвинувачений повідомив про скоєне, викликав поліцію та швидку допомогу. Зазначив, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, потерпілий претензій не має, просив звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком. Вважає, що суд мав визнати обставиною, що пом`якшує покарання вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого.
Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, ніде не зареєстрований, хоча має постійне місце проживання, раніше судимий, судимості не погашені. Також врахована думка потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати.
Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 , визнано повне визнання вини та щире каяття.
Обставиною, яка згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання, визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України в мінімальних межах санкції статті у виді 5 років позбавлення волі з його реальним відбуванням.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком районного суду про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі, підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України та його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі немає.

Покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Стосовно апеляційної вимоги про необхідність врахування обставини, що пом`якшує покарання вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого, колегія суддів зазначає наступне.
За обставинами справи, які визнані судом доведеними та не оспорюються учасниками розгляду, після завершення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, що стався у приміщенні квартири, ОСОБА_8 взяв зі столу кухонний ніж, а потім, вийшовши у під`їзд, де стояв його брат ОСОБА_10 , та, відчуваючи ненависть і злість до свого брата, діючи з прямим злочинним умислом, застосовуючи наявний ніж у якості знаряддя злочину, наніс його колото-ріжучою частиною один удар в живіт.
Обвинувачений в районному суді дав показання, згідно яких 01 березня 2018 року біля 21 год. він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , щоб забрати сина. Там також перебував його рідний брат ОСОБА_10 , який також був у нетверезому стані. Останній почав на його адресу висловлюватися нецензурно, кричати, провокувати сварку. Він намагався припинити конфлікт, але брат несподівано наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, після чого між ними почалася бійка. Їх намагався примирити зведений брат ОСОБА_12 . В подальшому ОСОБА_10 вийшов з квартири у під`їзд, а він пішов на кухню, схопив кухонний ніж, щоб злякати брата ОСОБА_10 , однак ОСОБА_13 вихопив з його руки ніж та викинув у сміттєве відро. Але він у цей час непомітно від нього взяв іншого ножа зі столу та пішов у під`їзд до ОСОБА_10 . Між ними продовжилася сварка та він, відчуваючи ненависть і злість до свого брата, бажаючи спричинити йому тілесне ушкодження будь-якого ступеню тяжкості, наніс останньому один удар ножем у живіт.
Колегія суддів звертає увагу на наявність проміжку часу між завершенням конфлікту та нанесенням удару ножем обвинуваченим, що виключає у діях обвинуваченого необхідність негайного відвернення чи припинення посягання, а також те, що ОСОБА_8 брав ножа 2 рази, перший раз у нього вихопив ніж ОСОБА_13 , проте, це не спинило обвинуваченого та він вдруге взяв ніж, вийшов з квартири та вдарив свого брата ОСОБА_10 , який знаходився у під`їзді будинку.
Вказані обставини свідчать про збереження довільності поведінки обвинуваченого, її цілеспрямованість та доцільність, він добре орієнтувався на місці події, наніс один прицільний удар ножем у життєво важливі органи, одразу усвідомив скоєне, повідомив про це, викликам екстрені служби. Наведене спростовує позицію сторони захисту про те, що обвинувачений діяв у стані сильного душевного хвилювання, а тому ця обставина не може бути визнана такою, що пом`якшує покарання.
Інші обставини, що пом`якшують покарання, позиція потерпілого судом першої інстанції вже враховані при постановленні вироку.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни або скасування, задоволення апеляційної скарги захисника - немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: