Справа № 404/3409/19
Номер провадження 1-кс/404/2103/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Кропивницький
Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , представника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_7 розглянувши в залі судових засідань в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0000097, з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.185, ч.5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16 травня 2019 року, слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на транспортний засіб «Mersedes C270» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 , власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , із забороною розпоряджатися вказаним майном.

В обгрунтування посилається на те, що автомобіль є тимчасово вилученим майном, визнаний речовим доказом, на ньому збереглись сліди злочину. Заявлене майно стане предметом проведення спеціальних досліджень, тобто автомобіль відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Мета звернення - забезпечення належних умов зберігання таких слідів.

Слідчий та прокурор підтримали вимоги клопотання, просять їх задовольнити, наголошують, що санкція статті за якою підозрюється власник вилученого майна передбачає конфіскацію, за таких умов транспортний засіб належить арештувати, з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди.

Власник/володілець майна та його представник категорично заперечують можливість задоволення вимог поданого слідчим клопотання через: недоведеність обґрунтованої підозри кримінального правопорушення, потреб володільця у пересуванні на транспортному засобі, відсутність ризиків знищення, перетворення відчуження автомобіля, відсутність позову та вручення повідомлення про підозру.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання та доводи, якими ініціатор клопотання доводить необхідність у задоволенні клопотання, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачається:

Слідчим СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.185, ч.5 ст. 185 КК України.

14 травня 2019 року, в порядку статті 208 КПК України, був затриманий підозрюваний ОСОБА_6 , якому 15.05.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні двох епізодів таємного викрадення чужого майна, зокрема встановлено:

Підозрюваний власник заявленого на арешт майна ОСОБА_6 - 15.08.2018 року близько 16:00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , рухаючись на автомобілі «Nissan Qashqai», білого кольору з невстановленим державним номерним знаком, викрав із автомобіля «Lexus» моделі «Lx570», з державним номерним знаком НОМЕР_3 , грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_10 в сумі 30 000 доларів США, тобто вчинив крадіжку в особливо великих розмірах.

Аналогічні дії були вчинені ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 14.05.2019 року близько 18:30 год. за допомогою автомобіля «Mersedes Benz» моделі «C270», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який з автомобіля «Lexus» моделі «Lx570» з державним номерним знаком НОМЕР_4 , таємно повторно викрав грошові кошти в розмірі 1000 грн. належні потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди в розмірі викраденого майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, частиною 8 статті 170 КПК України чітко визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

В даному конкретному випадку слідчий просить накласти арешт на автомобіль «Mersedes C270» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 , в той час як за допомогою цього знаряддя вчинення злочину, завдано матеріальної шкоди потерпілому в розмірі 1000 грн.

Заявлений захід забезпечення не узгоджується із ч.8 ст. 170 КПК України, оскільки вартість заявленого транспортного засобу є не співмірним розміру завданої шкоди.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження транспортним засобом, з метою запобігання його зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на недоторканність його життя та здоров`я, а також захист суспільних відносин пов`язаних з забезпеченням безпеки дорожнього руху, а також забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має не пропорційний характер та не узгоджується із правовими підставами, передбаченими статтею 170 КПК України.

За таких умов, речовий доказ достатньо оглянути, що було зроблено слідчим під час проведення обшуку вказаного транспортного засобу. Арешт і заборона розпорядження, є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає необхідності у задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб «Mersedes C270» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 .

Відмова у задоволенні вимог поданого клопотання не перешкоджає учасникам кримінального провадження повторно звернутись до слідчого судді з вимогою про накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 170 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження №0000097, з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.185, ч.5 ст. 185 КК України, про накладення арешту на транспортний засіб «Mersedes C270» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1