Справа № 639/6134/19
Провадження №1-в/639/614/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції провадження за клопотанням захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Оскол Білгородської області, громадянина України, засудженого вироком Любинського районного суду м. Москви від 25.07.2014р., з урахуванням ухвал Харківського районного суду Харківської області від 29.02.2016р. та від 13.08.2018р., за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, без конфіскації майна,

про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIIІ) та про застосування ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році»,-

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , в якому остання просила:

-зарахувати ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIIІ строк попереднього ув`язнення з 09.07.2013р. по 04.08.2014р. в строк відбуття покарання;

-застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 6 Закону України «про амністію у 2014 році», яка передбачає скорочення наполовину невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник вимоги клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Вислухавши засудженого ОСОБА_5 , його захисника, думку прокурора, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.
24.12.2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», яким викладено в новій редакції ч. 5 ст.72 КК України. Зокрема, відповідною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Судовим розглядом встановлено, що 09.07.2013р. ОСОБА_5 було фактично затримано компетентними правоохоронними органами Російської Федерації. (а. 8 особової справи)

Постановою Кузьминського районного суду м. Москви від 11.07.2013р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався постановами цього ж суду від 07.08.2013р., 05.09.2013р., 07.11.2013р., 24.12.2013р., 06.03.2014р., 07.05.2014р. та постановою Люблинського районного суду м. Москви від 20.05.2014р.

Вироком Люблинського районного суду м. Москви від 25.07.2014р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 3 п. «а», 30 ч. 3, 228-1 ч. 3 п.п. «а», «г» КК РФ (в редакції Федерального закону від 19.05.2010р. №87-ФЗ), 30 ч. 3, 228-1 ч. 4 п. «а», 30 ч. 1, 228-1 ч. 4 п.п. «а», «г» КК РФ та призначено покарання із застосуванням ст. 69 ч. 2 КК РФ у виді 12 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишено у вигляді тримання під вартою.

Вирок набрав законної сили 19.08.2014р. (а. 36 особової справи)

Ухвалами Харківського районного суду Харківської області від 29.02.2016р. та від 13.08.2018р. визначено вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Новий Оскол Белгородської області, громадянина України, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 року народження та 2009 року народження, освіта середня, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , вважати засудженим: за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України - за злочин, скоєний 03 жовтня 2012 року - у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, без конфіскації майна; за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України - за злочин, скоєний 28 листопада 2012 року - у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, без конфіскації майна; за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України - виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, без конфіскації майна; за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, без конфіскації майна.
З огляду на викладене, ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIIІ) необхідно зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення по вказаній кримінальній справі у період з 09.07.2013р. (дата фактичного затримання) по 19.08.2014р. (дата набрання законної сили вироком Люблинського районного суду м. Москви від 25.07.2014р. Інший проміжок часу не є строком попереднього ув`язнення ОСОБА_5 по відповідній кримінальній справі, адже фактично у вказаний період виконувався вирок.

З огляду на викладене, клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIIІ) підлягає задоволенню.

Щодо клопотання захисника про застосування до ОСОБА_5 положень ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», то необхідно зазначити таке.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. №1185-VII (далі за текстом Закон №1185-VII від 08.04.2014р.), а Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні», яким були внесені зміни, в тому числі, до Закону №1185-VII від 08.04.2014р., набув чинності 14.05.2014р.

Відповідно до статті 6 Закону №1185-VII від 08.04.2014р. зазначено - скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом №1185-VII від 08.04.2014р. та відповідних змін до нього не був засуджений та не відбував покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Та обставина, що у цей період до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, жодним чином не може вплинути на застосування до нього амністії, адже попереднє ув`язнення не є тотожним поняттю відбування покарання і не підміняє його собою. Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання на підставі ст.72 КК України.
Тому, виходячи із наведеного, підстави застосування до ОСОБА_5 ст. 6 Закону №1185-VII від 08.04.2014р. та скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання відсутні.

Відповідний правовий висновок щодо застосування ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» викладений в постанові Верховного Суду від 14.03.2019р. по справі 686/348/14-к (провадження № 51-1855км18).
Підстави застосування інших положень Закону №1185-VII від 08.04.2014р. до ОСОБА_5 також не встановлено.
З огляду на викладене, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотаннязахисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIIІ) задовольнити.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIIІ) засудженому ОСОБА_5 у строк покарання за вироком Любинського районного суду м. Москви від 25.07.2014р., з урахуванням ухвал Харківського районного суду Харківської області від 29.02.2016р. та від 13.08.2018р., зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09.07.2013 року до 19.08.2014 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1