Справа № 554/3775/19
Дата документу 22.07.2019
Провадження № 1кп/554/293/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000907 від 23.03.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого,розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інваліда 3 групи, раніше судимого:
- 02.12.2006 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.162, ч.ч. 2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.03.2007 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 18.09.2007 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України ждо 6 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.05.2012 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
- 03.12.2012 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від за ч.3 ст.185, ст.395, ч.2 ст.307, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців позбавленя волі з конфіскацією частини майна. 14.12.2016 року Галицьким районним судом м.Львова на підставі ст.84 КК України звільнений від подальшого відбування покарання, за хворобою,
увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

23 березня 2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля 4-го під`їзду будинку № 3, що по вул. Грушевського Михайла у м.Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_4 , який рухався за допомогою милиць та чинити активного опору не міг, відкрито дістав із кишені його куртки належні йому мобільний телефон «Nokia 105 ТА 1010», вартістю 380, 00 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 15,00 грн., картку банку ПАТ КБ «ПриватБанк» та грошові кошти у сумі 40, 00 грн. та заволодів ними.

Після вчиненого, ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 збитку у розмірі 435, 00 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав частково, заперечив застосування ним насильства стосовно потерпілого ОСОБА_4 , пояснивши, що під час вчинення грабежу він умисно не штовхав того, натомість той почав кричати і не втримавшись на ногах, оскільки мав вади зі здоров`ям, упав на землю.

По обставинах вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 показав суду, що 23 березня 2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи на вул. Грушевського Михайла у м.Полтаві він побачив біля банкомату раніше незнайомого йому чоловіка, який рухався за допомогою милиць та знімав грошові кошти, які після зняття положив до кишені куртки. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем він вирішив таємно заволодіти цими грошовими коштами та почав відслідковувати маршрут чоловіка, яких рухався за допомогою милиць, ідучи слідом за ним. Перед входом до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 він підійшов ззаду до чоловіка, використовуючи привід допомогти йому, відразу просунув із руку до кишені його куртки, звідки дістав мобільний телефон, банківську картку та гроші у сумі 40, 00 грн. Однак чоловік відразу ж виявив це і почав кричати. Незважаючи на опір, він заволодів майном і відразу ж утік. При цьому самого падіння чоловіка він не бачив. Викраденим майном у подальшому він розпорядився на власний розсуд: гроші витратив, мобільний телефон заклав у ломбард, а банківську картку викинув.

Встановивши фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, повністю підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , іншими доказами в їх сукупності.

Згідно даних протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.03.2019 року, ОСОБА_4 повідомив, що 23 березня 2019 року приблизно о 12 годині незнайома йому особа, перебуваючи біля його будинку, відкрито, заволоділа належним йому майном у вигляді мобільного телефону, банківської картки та грошових коштів у суму 40, 00 грн.(а.с.72).

На а.с. 73 76 наявний протокол огляду місця події від 23.03.2019 року із фото таблицею до нього, на якому зафіксовано вхід до 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , який досліджений у судовому засіданні.

В ході проведення впізнання по фотознімках, потерпілий ОСОБА_4 серед пред`явлених йому на впізнання зображень осіб, під № 3 пізнав ОСОБА_6 як особу, яка вчинила 23.03.2019 року стосовно нього грабіж, про що складено протокол від 26.03.2019 року, який досліджений. (а.с. 78 79).

ТОВ «Ломбард «Онікс» повідомлено, що 23.03.2019 року ОСОБА_6 заклав до ломбарду мобільний телефон «Nokia 105 ТА 1010», даний телефон інкасовано (а.с.83 84).

Із переглянутого відеозапису встановлено, що 23 березня 2019 року об 11:57:23 годині ОСОБА_6 перебував у приміщення ломбарду ПТ «Ломбард Онікс» Анохіна, Яценко», що по вул. Івана Мазепи, 9 у м.Полтаві. Дані відеозапису зафіксовано у протоколі огляду від 12.04.2019 року, який досліджено. (а.с. 87, 88).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 714 від 18.04.2019 року, ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 105 ТА 1010», ІМЕІ: НОМЕР_1 станом на 23 .03.2019 року могла становити 380, 00 грн.(а.с.93-95).

12.04.2019 року із обвинуваченим ОСОБА_6 проведено слідчий експеримент, в ході якого він підтвердив свої показання по обставинах вчинення грабежу майна, належного потерпілому ОСОБА_4 . У судовому засіданні переглянуто відеозапис даної процесуальної дії та досліджено протокол від 12.04.2019 року (а.с.96 -98).

Окрім цього судом переглянуто відеозапис слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_4 , на якому останній відтворив детально обставини вчиненого ОСОБА_6 стосовно нього кримінального правопорушення, про що на розгляд суду також надано і протокол від 25.04.2019 року. (а.с.99 -101).

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Даними судового розгляду не спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що першочергово він мав умисел таємно заволодіти майном потерпілого, оскільки бачив куди той положив грошові кошти. Використавши привід ніби то для надання допомоги ОСОБА_4 , він розпочав свої дії як крадіжка, однак був викритий ним і, незважаючи на це, продовжив до кінця реалізовувати свій умисел на заволодіння майном, діставши з кишені куртки потерпілого мобільний телефон, банківську картку та втік.

П. 4 вказаної вище постанови Пленуму роз`яснено, що дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Коли винна особа вже отримала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнути затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством.

З цього слідує, що метою застосування насильства є вилучення майна у потерпілого, тобто таке насильство повинно передувати вилученню майна.

Із показань потерпілого ОСОБА_4 слідує, що він тривалий час страждає на захворювання, внаслідок якого змушений рухатися виключно за допомогою двох милиць, обмежений у здійсненні активних дій. Поштовху у спину, від якого сталося його падіння на підлогу, передувало заволодіння ОСОБА_6 його майном. Дані показання потерпілий ОСОБА_4 підтвердив не лише у судовому засіданні, а давав їх в ході проведеного слідчого експерименту.
При чому у судовому засіданні під час допиту потерпілий не зміг впевнено назвати причину свого падіння: чи від поштовху ОСОБА_6 , чи неможливості втриматися на ногах внаслідок наявного у нього захворювання.

Незважаючи на це, судом достовірно встановлено, що падіння потерпілого на підлогу у під`їзді мало місце тоді, коли обвинувачений ОСОБА_6 отримав реальну можливість розпоряджатися, користуватися протиправно вилученим майном. Зважаючи на стан здоров`я потерпілого, суд вважає, що у ОСОБА_6 не було жодних перешкод для протиправного заволодіння майном, не застосовуючи при цьому насильство. З цих підстав така кваліфікуюча ознака як застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого не підтверджена доказами, дослідженими судом, а тому підлягає виключенню.

Таким чином, в сукупності отриманих та проаналізованих доказів, суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що під час вчинення грабежу, він не застосовував до потерпілого насильство з метою заволодіння його майном, а тому за результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що його винуватість у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, доведена повністю поза розумним сумнівом.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування спричиненої шкоди потерпілому, стан здоров`я.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції його від суспільства, його особа становить високу небезпеку для суспільства.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено тяжке кримінальне правопорушення, він є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, лікаря невролога та лікаря психіатра.

Згідно довідки від 09.04.2019 року з місця проживання, виданої виконкомом Мачухівської сільської ради, ОСОБА_6 проживав як у с.Судіївка Полтавського району Полтавської області разом із ОСОБА_7 . До суду остання надала довідку від 03.06.2019 року, якою підтверджено стан її вагітності (6-7 тижнів).

Даними матеріалів справи доведено, що ОСОБА_6 страждає на хронічний вірусний гепатит С. 14.12.2016 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова з приводу даного захворювання звільнявся від відбування покарання за хворобою, у порядку ст. 84 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставив, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування спричиненої шкоди потерпілому, стан здоров`я, відношення потерпілого до міри покарання, який не наполягав на його суворості, перебування цивільної дружини у стані вагітності та вважає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Таким чином, враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин, останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які непогашена у встановленому законом порядку, характеристику його особи, поведінку як під час скоєння злочинів, так і після, повне відшкодування майнової шкоди потерпілому, стан здоров`я, висновок органу пробації, перебування цивільного дружини у стані вагітності, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді арешту, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави.

Так як обвинувачений засуджується до покарання у виді арешту, яке зобов`язаний відбувати реально, то суд з метою запобігання ризикам, зазначеним в статті 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від суду, ухилитися від відбування покарання, продовжити злочинну діяльність вважає за необхідне до набрання вироком законної сили у даному кримінальному провадженні обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_6 рахувати з 22 липня 2019 року.

У строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_6 зарахувати час перебування його під вартою у цьому кримінальному провадженні у зв`язку із обранням стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із 15 квітня 2019 року до 22 липня 2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без змін.

Речові докази: СД- диски із відеозаписами з камер спостереження, а також з відеозаписами проведених процесуальних дій зберігати з матеріалах кримінального провадження № 0000907.

Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 628 ( шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1