Справа №601/1279/19
Провадження № 1-кп/601/222/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000214 від 27 травня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася та проживає по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студентки 1-го курсу Чортківського медичного коледжу, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей Кременецької міської ради ОСОБА_5 ,

представника сектору ювенальної превенції Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2019 року приблизно о 17 годині неповнолітня ОСОБА_3 перебувала в приміщенні магазину «Ева 1675» ТОВ «РУШ», що по вул. Шевченка, 65 м. Кременець Тернопільської області. Перебуваючи у вказаному місці, в зазначений час, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на крадіжку косметики.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 26 травня 2019 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Ева - 1675» ТОВ «РУШ», переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливу мету, здійснила крадіжку косметичних засобів, а саме: туші для вій торгової марки «Мейбелін» (Maybelline New York Lash sensational) вартістю 147 (сто сорок сім) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок, консилер торгової марки «Мейбелін» Інстант анті-ейдж (Maybelline New York Eraser) вартістю 138 (сто тридцять вісім) гривень 07 (сім) копійок, помади марки «Мейбелін» (Maybelline New York Superstay Matte ink) вартістю 161 (сто шістдесят одна) гривня 10 (десять) копійок, помади марки «Lamel Professional» «Nude Matt Lipstick» вартістю 19 (дев`ятнадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок, помади (глітер для очей) марки «Lamel» Liquid Silver вартістю 33 (тридцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки та підводки для очей марки «Professional» Stamp liner вартістю 40 (сгорок) гривень, які помістила в рукави верхнього власного одягу.

В подальшому неповнолітня ОСОБА_3 покинула приміщення магазину з викраденим майном, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями неповнолітня ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду потерпілому, а саме Товариству обмеженою відповідальністю «РУШ» «Ева -1675» на загальну суму 539 (п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно, перебуваючи в приміщенні магазину здійснила крадіжку косметичних засобів, які помістила в рукави верхнього власного одягу. Після чого покинула місце вчинення злочину. На даний час про вчинене вона щиро шкодує, просить звільнити її від покарання, врахувати те, що вона щиро розкаялася і сприяла розкриттю злочину, а також на даний час відшкодувала вартість викраденого майна. Обвинувачена повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують її вину, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена, її законний представник, а також інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, оскільки ОСОБА_3 повністю відшкодувала вартість викраденого товару. Просила не карати обвинувачену.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 у судовому засіданні під час судових дебатів зазначила, що вчинок своєї дочки оцінює негативно, шкодує за вчинене, із дочкою проведена профілактична бесіда, шкоду відшкодовано в повному об`ємі, її дочка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, є студенткою медичного коледжу, стала на шлях виправлення.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, який слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чудового майна (крадіжка).

В судовому засіданні захисником ОСОБА_8 було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру та передачу її під нагляд матері ОСОБА_9 строком на 1 рік.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачена та її законний представник ОСОБА_9 підтримали вказане клопотання та просять його задовольнити, у відповідності до ч. 1 ст. 105 КК України звільнити обвинувачену від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 105 КК України у виді передачі під нагляд матері терміном на один рік.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєний ОСОБА_3 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За таких обставин, заслухавши думку прокурора, яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання та звільнення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до неї примусових заходів, передбачених п. 3 ч. 1 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері, взявши до уваги думку представника потерпілого, законного представника обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю даного злочину, добровільно відшкодувала завдану нею шкоду, позитивно характеризується за місце проживання, є студенткою медичного коледжу, суд приходить до висновку про те, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачена на момент ухвалення вироку не потребує застосування покарання, у зв`язку з чим вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 звільненню від кримінального покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених позитивних даних про особу обвинуваченої, вважає за доцільне застосувати до неї примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 105 КК України у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 терміном на один рік, яка на думку суду має реальну можливість забезпечити позитивний вплив на виховання дочки та здійснювати постійний контроль за її поведінкою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 105 КК України, у виді передачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 терміном на 1 (один) рік.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий