Справа № 127/5368/19
Провадження № 1-кп/127/169/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці ініційоване судом питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені 18.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004431, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області від перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2019 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід на 60 днів, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що на даний час не зникли ризики визначені ст. 177 КПК України. Прокурор зазначила, що обвинувачений може переховуватись від суду, так як він є громадянином іншої країни та на території м. Вінниці у нього відсутнє місце проживання. Також прокурор просила суд звернути увагу на ту обставину, що після внесення застави, обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки. У зв`язку з чим в подальшому обвинуваченого було оголошений в розшук. Крім того, у обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку прокурора, відсутні вагомі соціально стримуючі фактори, такі як сім`я, постійне місце роботи та проживання на території м. Вінниці. Також, прокурор вказує, що існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчиняти інші злочини, оскільки обвинувачений є особою неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу його підзахисному мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, всі письмові докази долучені до матеріалів справи, обвинувачений визнав свою вину. Крім того, просив звернути увагу суду на ту обставину, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу відшкодувати шкоду потерпілим. Просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження запобіжного заходу, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
Суд при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує, що останній обвинувачуються у вчиненні умисних корисливих злочинів за які, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Судом прийнято до уваги ту обставину, що обвинуваченого під час досудового розслідування було оголошений в розшук. У зв`язку з чим, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_4 , у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду. Судом враховано ризик того, що обвинувачений може продовжувати вчиняти інші злочини, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді. Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Крім того судом враховано рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 по справі №3-208/2018(2402/18) відповідно до якого Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 128, 177, 178, 291, 314, 315, 316, 317 КПК України, ст. 178 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 01.10.2019 до 29.11.2019 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: