ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2386/19 Справа № 182/9328/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003358,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, непрацюючої, яка мала тимчасову реєстрацію на строк до 02.08.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що при складанні обвинувального акту порушено вимоги ст. 291 КПК України, оскільки органом досудового розслідування місце фактичного проживання обвинуваченої ОСОБА_8 в обвинувальному акті не зазначено і не встановлено. ОСОБА_8 до суду за викликами не з`являється.

В апеляційній скарзі:

- прокурор ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання до суду першої інстанції.

Вважає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначено фактичну адресу реєстрації останньої, а саме: АДРЕСА_2 , де вона тимчасово проживала. Крім того, в ході досудового розслідування, а саме під час допиту та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_8 повідомляла, що інколи проживає у своїх знайомих. У зв`язку з чим співробітниками поліції надано інформацію, що обвинувачена відсутня за місцем реєстрації.

Зазначає, що обвинувачена ОСОБА_8 порушила умови обраного їй запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, змінила місце проживання, ще до першого судового засідання та не повідомила суд про вказаний факт, що на думку прокурора, може свідчити про умисне переховування її від суду з метою уникнення відповідальності та затягування судового розгляду.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволення його клопотання про оголошення ОСОБА_8 у розшук.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені ст. 291 КПК. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що, вимогами п. 3, п.5 ч.2 КПК України передбачено, що обвинувальний акт, зокрема, має містити такі відомості:

- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто даною нормою передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Як вбачається з обвинувального акту, порушено вимоги ст. 291 КПК України, оскільки органом досудового розслідування місце фактичного проживання обвинуваченої ОСОБА_8 в обвинувальному акті зазначено формально, адже за вказаною адресою вона не мешкає. Незважаючи на неодноразові виклики суду та вжиті заходи, її місце-знаходження невідомо. В результаті порушуються розумні строки розгляду справи.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт із-за цього не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається зі змісту ухвали вона є належно вмотивованою, обгрунтованою та законною.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Вказану вимогу районний суд врахував при прийнятті судового рішення.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року про повернення прокурору обвинуваченого акта щодо ОСОБА_8 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4