Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/521/19
номер провадження 1-кп/368/125/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2019 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000072 від 02.03.2019 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владиславівка Нижньогірського району АР Крим, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 15.02.2019 р. приблизно о 23 год. 00 хв., знаючи, що у домоволодінні ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 є металеві листи, прибув за вказаною адресою із метою крадіжки цих листів металу, як металобрухту.
Реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 15.02.2019 р., близько 23 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів, переліз через паркан, у двір домогосподарства ОСОБА_5 де, почергово взяв і переніс до паркану 5 металевих листів, щоб в подальшому перекинути їх через нього. Після цього, ОСОБА_3 пішов до себе додому де взяв господарську тачку із якою повернувся до домоволодіння ОСОБА_5 .
Упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, близько 23 год. 30 хв. переліз через паркан у двір будинку ОСОБА_5 та без сторонньої допомоги, почергово перекинув 5 металевих листів довжиною 1 метр, шириною 70 сантиметрів, товщиною 1 міліметр, загальною вагою 50 кг, із двору на вулицю. В подальшому склав їх на господарську тачку та із викраденим із місця події зник.
Викрадені листи металу в якості металобрухту ОСОБА_3 здав ОСОБА_6 за 225 гривень, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 13-1/535 від 22.03.2019 р. вартість брухту чорних металів загальною вагою 50 кг. на 15.02.2019 року становить 236 грн. 50 копійок.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 236 грн. 50 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України визнав повністю та відповідаючи на запитання пояснив, що йому нада були кошти і він вирішив вчинити крадіжку. Побачив у потерпілої листи і вкрав. Крадене здав Синяку, а коштами розпорядився на свій розсуд. Потерпілій повернуто листи металу. Шкодує, що вчинив і погоджується із запропонованим прокурором покаранням.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести у її відсутність. Претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, то покладається на погляд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний у вчиненні злочину та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 09 липня 2014 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Владиславівка Нижньогірського району АР Крим, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 848/109/1009/02-19 від 07.03.2019 р. станом на 14.03.2019 року ОСОБА_3 в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 277 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 175 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом виконкомом Ставівської сільської ради на гр. ОСОБА_3 , 1983 року народження, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з батьками. Гр. ОСОБА_3 в даний час тимчасово не працює. Характеризується гр. ОСОБА_3 по місцю проживання позитивно. Компрометуючих матеріалів до виконавчого комітету Ставівської сільської ради не надходило. Порушень громадського порядку за гр.. ОСОБА_3 не спостерігалось.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України - злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, по справі характеризується позитивно, має постійне місце проживання, щиро покаявся, сприяв у розслідуванні злочину та усунув заподіяну шкоду, досудову доповідь, згідно якої на думку органу пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, та вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті КК України
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: п`ять листів металевого обладнання, які являються брухтом чорного металу, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1