гСправа № 358/1548/19 Провадження № 1-кс/358/684/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_5 07 жовтня 2019 року звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 01.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_7 , як начальником Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой», службового підроблення, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що постановою слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.11.2016 року, закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 01.07.2016 року, за заявою ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_7 , як начальником Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой», службового підроблення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Заявник вважає, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням прав заявника, оскільки досудове розслідування проведене неправильно та неповно, посилаючись на наступні обставини.

Так, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Зокрема, слідчим належним чином не були допитані про обставини кримінального провадження колишні працівники Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой», а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Крім того, слідчим не вирішено питання про тимчасовий доступ до документів щодо нарахування працівникам Богуславської міжгосподарської шляхо- будівельної дільниці треста «Облагродорстрой» заробітної плати за липень 1987 року, на підставі яких ОСОБА_7 , як начальник Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой», склав та видав довідку від 06.11.1992 року за №180, згідно з якою він з 06.07.1987 року по 22.07.1987 року перебував у відрядженні в зоні відчуження - пристань Плютовище (с. Опачичі) Чорнобильського району.

При цьому, у постанові слідчого взагалі не зазначено мотиви, з яких не приймаються слідчим до уваги інформація департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 11.05.2016 року №05-53-894, згідно з якою відомості щодо залучення Богуславської МШБД до робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.

Слідчим не перевірялись викладені в заяві доводи про вчинення ОСОБА_7 , як начальником Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой», службового підроблення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Рішення про закриття кримінального провадження слідчим поліції прийнято на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України. За загальними правилами, за відсутністю в діянні складу кримінально правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину.

У той же час, у мотивувальній частині рішення слідчого не зазначено, який із елементів складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України, відсутній.

Тому, заявник вважає, що слідчий в свою постанову прийняла без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, тому просив вказану постанову скасувати.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримав, посилаючись на вищенаведене обґрунтування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та стверджував, що підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2016 року немає, оскільки слідчий поліції ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування не встановила наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000331, внесеного 01.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

В оскаржуваній постанові мотиви закриття кримінального провадження слідчий поліції обґрунтувала тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що посвідчення ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії на ім`я ОСОБА_7 було видано Київською облдержадміністрацією, за поданням Богуславської райдержадміністрації, на підставі довідки Богуславської міжгосподарської дорожньо-будівельної дільниці № 180 від 06.11.1992 року, згідно з даними якої ОСОБА_7 був направлений в зону відчуження с. Опачичі, Чорнобильського району, Київської області в період з 06.07.1987 року по 22.07.1987 року. Вказане посвідчення перереєстроване тимчасовою комісією з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень «Учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» (протокол № 8 від 24.07.1997 року) на підставі довідки Богуславського аграрного шляхо-будівного підприємства від 14.07.1997 року №№ 49, 50, виписки з наказу № 20 від 03.07.1987 року та виписки з книги нарахування заробітної плати за 1987 рік.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних прав є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим відповідної мотивованої постанови.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000331 від 01.07.2016 року, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилався заявник ОСОБА_5 слідчим поліції проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

Зокрема, під час досудового розслідування невиконане належним чином доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 28 липня 2016 року, що стосується проведення допиту в якості свідків, про обставини кримінального провадження колишніх працівників Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой» та не вирішено питання про тимчасовий доступ до документів щодо нарахування працівникам Богуславської міжгосподарської шляхо- будівельної дільниці треста «Облагродорстрой» заробітної плати за липень 1987 року, на підставі яких ОСОБА_7 , як начальник Богуславської міжгосподарської шляхо-будівельної дільниці треста «Облагродорстрой», склав та видав довідку від 06.11.1992 року за №180, згідно з якою він з 06.07.1987 року по 22.07.1987 року перебував у відрядженні в зоні відчуження - пристань Плютовище (с. Опачичі) Чорнобильського району.

Також, слідчим в ході досудового розслідування не було перевірено, інформацію департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 11.05.2016 року №05-53-894, згідно з якою відомості щодо залучення Богуславської МШБД до робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.

Таким чином, слідчий поліції в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000331 від 01.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1