Справа №560/670/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 20 лютого 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої-спеціальної, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2019 року біля 11:30 год., ОСОБА_4 перебуваючи на вул. Бродки, 2 в с. Заслуччя, Дубровицького району Рівненської області, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в грубо зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності, що виразилося у бажанні нанести безпричинно тілесні ушкодження знайомому раніше водію транспортного засобу ОСОБА_5 , діючи з особливою зухвалістю, вживаючи нецензурну лайку, підійшов до автомобіля марки "ВАЗ 2108", номерний знак НОМЕР_1 , що стояв припаркований за узбіччі, власником якого є ОСОБА_5 , та кулаком правої руки вдарив бокове скло водійської дверці, внаслідок чого дане скло розбилось. Смоїми умисними діями ОСОБА_4 завда ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 320 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд вказаного кримінального провадження без його участі, зазначивши, що завдана обвинуваченим шкода відшкодована повністю, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, щире каяття та те, що обвинувачений не перебуває на обліку в лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №72/19 від 18 березня 2019 року, ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Будь-яких відхилень психіки, які б позбавляли ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, не виявляє, необхідності тривалого спостереження за ОСОБА_4 в умовах стаціонару (призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи) немає (а.п.41-44).

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдані збитки.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією частини 1 статті 296 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються його дії, а саме у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Речові докази:

- автомобіль марки "ВАЗ 2108", номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1