УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10 вересня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000360, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,
в с т а н о в и в:
27 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10 вересня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000360, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України; зобов`язати уповноваженого слідчого Центрального апарату Державного бюро розслідувань визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні на підставі заяви від 04 вересня 2019 року (вх. № Д-6473).

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених.

Слідчий першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не доведено факту заподіяння йому ані моральної, ані матеріальної шкоди, у зв`язку з чим оскаржувана постанова від 10 вересня 2019 року є цілком законною та обґрунтованою.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши позиції скаржника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , а також слідчого ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

04 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про залучення до кримінального провадження як потерпілого (вх. № Д-6473).

Постановою слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10 вересня 2019 року було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Так, відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000360 від 26 квітня 2019 року, слідчий виходив з того, що на даний час не доведено факту заподіяння останньому ані моральної, ані матеріальної шкоди.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про недоведеність факту заподіяння ОСОБА_3 моральної/матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 367 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000360 від 26 квітня 2019 року. Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 , скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10 вересня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000360, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та зобов`язати слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04 вересня 2019 року про залучення до кримінального провадження № 0000360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, як потерпілого й винести за наслідками її розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

Водночас, виходячи з того, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноваженого слідчого Центрального апарату Державного бюро розслідувань визнати його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10 вересня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000360, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 10 вересня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000360, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Зобов`язати слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04 вересня 2019 року про залучення до кримінального провадження № 0000360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, як потерпілого та винести за наслідками її розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1