Номер провадження: 11-сс/813/720/19
Номер справи місцевого суду: 520/2188/19 1-кс/520/3870/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000429, внесеному до ЄРДР 02.06.2016 року за ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком до 02.06.2019 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Геніївка Зміївського району Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, інваліда ІІ групи, одруженого, працюючого в Дністровському міжрайонному управлінні водного господарства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000429, внесеному до ЄРДР 02.06.2016 року за ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні доведена наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 однак не доведені заявлені слідчим ризики (окрім ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду), та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для досягнення цілей кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що на початку 2007 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці у директора ННЦ «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» УААН ОСОБА_11 виник корисливий умисел на незаконне відчуження та зміну функціонального використання земельної ділянки, яка знаходилася в межах земель, переданих у постійне користування ННЦ «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» УААН з призначенням «під закладку селекційних насаджень і маточників винограду для ведення дослідних і навчальних цілей», та в подальшому на розділення її на менші земельні ділянки із функціональним призначенням «для ведення садівництва» та під виглядом отримання земельної ділянки в порядку ст. 118 Земельного Кодексу України, безоплатне отримання їх у приватну власність для себе та третіх осіб, які працюють в ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» та ННЦ «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова», а також власність інших третіх осіб, земельної ділянки для садівництва.
Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 у незаконний спосіб заволоділи земельними ділянками та передали їх у власність третім особам, а саме 140 осіб, з яких ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які за злочинним умислом отримали у власність земельні ділянки, отримали у відділі Держкомзему в Овідопольському районі державні акти на право власності на земельні ділянки., чим спричинили тяжкі наслідки державним інтересам на загальну суму 20 943 598 гривень.
Крім того, в ході досудового розслідування досліджується факт вчинення невстановленими особами з числа посадових осіб ДП «ДГ Таїровське» ННЦ «ІВіВ ім. В.Є. Таїрова» НААН України та посадових осіб Овідіопольської РДА, в період з 2015 по 2016 роки, всупереч норм Земельного кодексу України, було переведено з державної в приватну власність земельні ділянки загальною площею 6,21 га, чим державі спричинено тяжкі наслідки.

04.04.2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання наявним ризикам.

Зміст вимог апеляційних скарг.
У своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що слідчим суддею не були прийняті до уваги наслідки вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та не враховано наявності у підозрюваного сталих зв`язківці співучасниками вчиненого злочину та можливості впливати на свідків та інших підозрюваних.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, підозрюваного та його захисника, які не підтримали доводи апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною другою вказаної норми передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Так, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.194 КПК України, встановивши наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину та ризиків, заявлених слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з викладеним в оскаржуваній ухвалі висновком слідчого судді про те, що слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не змогли довести неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання заявленим ризикам.

Слідчий суддя в ухвалі вірно зазначив, що у кримінальному провадженні існує обґрунтований ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя вірно зазначив про те, що ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного органом досудового розслідування не доведений, оскільки слідчим не конкретизовано, на яких саме свідків та яким чином підозрюваний може вчинити незаконний вплив.

Також слідчий суддя правильно зазначив, що прокурором та слідчим не обґрунтований та неконкретизований ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому даний ризик вважається недоведеним.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України дійшов вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, та обґрунтовано визначив таким запобіжним заходом особисте зобов`язання.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечувала проти необхідності застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу, доводи апеляційної скарги не підтримала.

Апеляційним судом також враховується поведінка підозрюваного протягом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме належне виконання ним своїх обов`язків, постійну явку до апеляційного суду за першим викликом, відсутність даних про порушення ним своїх обов`язків протягом зазначеного строку.

Крім того, апеляційний суд також враховує надану прокурором в судовому засіданні інформацію про те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.05.2019 року строк дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за клопотанням прокурора був продовжений до 30.07.2019 року.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000429, внесеному до ЄРДР 02.06.2016 року за ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4