Справа № 487/3766/19
Провадження № 1-кс/487/4924/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про надання тимчасового доступу до речей і документів,-
ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України звернувся із клопотанням, погодженого прокурором відділу Генеральної прокуратури ОСОБА_5 , про надання тимчасового доступу до документів і інформації, з можливістю отримання належним чином завірених копій матеріалів судової справи №522/20421/16-к, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що отримати тимчасовий доступ до копій матеріалів судової справи №522/20421/16-к, необхідне для долучення до матеріалів кримінального провадження, оскільки зазначенні документи мають суттєво значення для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження та неможливості іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, з урахуванням того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 слідчому було відмовлено у ознайомленні з матеріалами судової справи №522/20421/16-к, без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 27.03.2019 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві надійшла заява ОСОБА_6 щодо можливих протиправних дій з боку працівників прокуратури Одеської області та співробітників поліції в Одеській області, які використовуючи своє службове становище, в інтересах третіх осіб, вжили заходи щодо незаконного відчуження майна заявника та його незаконного позбавлення волі, шляхом фабрикування відповідних кримінальних проваджень, в результаті яких, останній більше двох років знаходиться в установі попереднього ув`язнення.
Під час досудового розслідування допитано ОСОБА_7 , який повідомив, що згідно обвинувального акту підставою для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України те, що ОСОБА_6 25.06.2013 року, перебуваючи на посаді директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпоряді та адімністративно-господарські функції, маючи умисел спрямований на розтрату грошових коштів очолюваного ним товариства, діючи умисно, у неустановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, уклав фіктивний договір поставки товару від 25.06.2013 року з ПП « ОСОБА_8 », зареєстрованого в Херсонської ОДПІ, усвідомлюючи його фіктивність. Згідно вказаного договору постачальник ПП « ОСОБА_8 » зобов`язується передати у власність покупцю ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а покупець прийняти та оплатити товар в кількості та асортименті згідно прийнятих постачальником замовлень покупця. Директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 надав незаконне усне розпорядження головному бухгалтеру ОСОБА_9 , щодо перерахування з рахунків ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » коштів у розмірі 908756 грн. двома платіжками на рахунок ПП « ОСОБА_8 », чим завдав шкоду вказаному підприємству на суму 908756 грн.

Згідно висновку судово-економічної експертизи від 04.07.2016 року, надами документами бухгалтерського обліку на експертизу не підтверджено отримання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оплачених товарів і послуг від постачальника ПП « ОСОБА_8 ». Відповідно до бухгалтерської програми «облік 1С», ПП ПП « ОСОБА_8 » не мало взаємовідносин з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Згідно інформації Єдиного банку даних про платників податків юридичних осіб стаеном на 18.08.2026 року ПП « ОСОБА_8 » (ЄДРПОК НОМЕР_1 ) в ІНФОРМАЦІЯ_4 як платник податків за основним місцем обліку,директором якого є ОСОБА_10 , який також значиться бухгалтером та засновником 32 підприємств, з яких 15 СГД внесено до АІС «СФП», тому числі і ПП « ОСОБА_8 ».

Кримінальне провадження №0000786 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст..ст. ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 191 розглялається Малиновським районним судом м. Одеси.

Проте, ОСОБА_7 ввважає, що всі матеріаи кримінального провадження №0000786 відносно його батька ОСОБА_6 були сфабриковані та навмисно підроблені з метою притягнення його до кримінальної відповідальності та подальшого заволодіння їхнім майном, що і сталося.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.ч.5,6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з витягу з ЄРДР, зокрема, 27.03.2019 року надійшла заява ОСОБА_11 щодо можливих протиправних дій з боку працівників прокуратури Одеської області та справробітників поліції в Одеській області, які зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, вжили заходів до незаконного відчуження майна заявника, у звязку із чим ОСОБА_11 завданні матеріальні збитки, що спринили тяжкі наслідки, що кваліфікується за ч. 2 ст. 364 КК України.
Так, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для правильної кваліфікації злочину, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.
Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України.
Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.
Разом з цим, виходячи з вказаних у внесених до ЄРДР відомостей щодо фабули та правової кваліфікацій кримінального правопорушення, в клопотанні відсутнє обґрунтування з посиланням на конкретні докази, яке б підтверджувало суттєве значення витребуваних документів щодо розслідування кримінального правопорушення, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях, зазначених у клопотанні, яким чином вказана інформація має суттєве значення для кримінального провадження, в рамках досудового розслідування якого було подане дане клопотання, яке вона буде мати доказове значення саме у даному кримінальному провадженні та без якої неможливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

При цьому слідчим не обґрунтовані обставини щодо способу використання запитуваної інформації, що перешкоджає слідчому судді прийняти рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, оскільки за викладених обставин не вбачається за можливе встановити подальші дії слідчого та межі використання отриманої інформації, а й відповідно встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіє особа.
Крім того, слідчий суддя враховує, що незалежність суддів є складовою права на справедливй суд, потрібно врахувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами, не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).
Отже, оскільки слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження №522/20421/16-к перебуває на розгляді по суті в ІНФОРМАЦІЯ_5 , розгляд якого є не завершеним, а тому надати тимчасовий доступ до копій документів та інформації, які мають значення для розгляду справи та які долучені до матеріалів вказаної справи, розгляд якої не закінчено, не має можливості, при цьому, вмотивованих правових підстав для тимчасового доступу та його мети, які мають бути покладені в основу проведення слідчих дій, та, що такий ступінь втручання щодо зазначених вище документів, повністю виправдовує потреби досудового розслідування, клопотання не містить, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 160-165, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про надання тимчасового доступу до речей і документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1