Дата документу 22.08.2019 Справа № 326/111/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №326/111/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1509/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Приморськ Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06 грудня 2017 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 24 липня 2019 року, якою у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовлено; клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено, продовжено застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 21 вересня 2019 року включно.

Одночасно визначений розмір застави у сумі 80 280,00 грн (вісімдесят тисяч двісті вісімдесят гривень), з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обставини з часу продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою не змінились, вказані прокурором ризики, передбачені ст.177 КПК України, та обставини за ст.178 КПК України на цей час не відпали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді змінити та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції зроблений передчасний висновок про обґрунтованість поданого прокурором клопотання в частині того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. особиста порука, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Питання про відвід судді розглядався у його відсутності.

Всі ухвали суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції змінити, застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що жоден наданий стороною обвинувачення доказ не містить даних про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, які б підтверджували свідки. ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м.Приморськ, має батьків та старшого брата, що доводить наявність в нього міцних соціальних зв`язків. Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 тотожні між собою, відмінними є лише дати. Прокурором не було надано переконливих та належних доказів щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Судом першої інстанції безпідставно, починаючи з 29 листопада 2018 року, обирався та продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . При цьому, не призначаючи справу до судового розгляду, та обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід за участю адвоката за призначенням, а не за участю того захисника, якого бажав мати обвинувачений ОСОБА_6 .

Згідно з ухвалою суду, в провадженні Приморського районного суду Запорізької області від 24 липня 2019 року знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27 січня 2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду від 25 січня 2019 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено кінцевий строк дії ухвали - 25 березня 2019 року до 09-00 год.

Ухвалою суду від 15 березня 2019 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено кінцевий строк дії ухвали 13 травня 2019 року до 15-00 год.

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено кінцевий строк дії ухвали 05 липня 2019 року до 20-30 год.

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на

цілодобовий домашній арешт відмовлено.

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року призначено дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 22 травня 2019 року, занесеною до журналу судового засідання, оголошено перерву до 23 травня 2019 року для надання можливості захиснику ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, які знаходяться в прокуратурі.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року, занесеною до журналу судового засідання, оголошено перерву до 28 травня 2019 року за клопотанням захисника адвоката ОСОБА_8 , який посилався на погіршення стану здоров`я, у зв`язку із суттєвим перевантаженням.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 26 липня 2019 року.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційних скарг; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).
Як свідчать матеріали провадження, клопотання прокурора мотивоване тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені під час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились та продовжують існувати, та інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення обвинуваченого, доводи його захисника, думка прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.
Так, із наданих матеріалів контрольного провадження убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, які є тяжким та середньої тяжкості злочинами.
Перевіривши наявні матеріали провадження, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, не зменшились та існують на даний час.
Такими ризиками є: ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду; вплив обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального провадження, оскільки останній обвинувачується у вчиненні, в тому числі тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин.
Викладені обставини спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, вказаних у клопотанні.
Оцінивши всі обставини та відомості про особу обвинуваченого у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення даного провадження необхідно обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
З врахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходу можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
З огляду на зазначене, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_8 правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи апелянтів про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Перевіряючи доводи захисника - адвоката ОСОБА_8 про тривале перебування обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів звертає увагу на таке.
Згідно з матеріалами провадження, останнє по суті ще не розглянуто з об`єктивних підстав. Тяганини з боку суду не убачається.
Як пояснив при апеляційному розгляді прокурор у провадженні ОСОБА_7 , і це підтверджується наявними матеріалами провадження, підготовчі судові засідання неодноразово відкладалися, в тому числі у зв`язку із неявкою адвоката, за клопотаннями останнього чи клопотаннями самого обвинуваченого.
Так, ухвалою Приморського районного суду від 25 січня 2019 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено кінцевий строк дії ухвали - 25 березня 2019 року до 09-00 год. Підготовче судове засідання було відкладене, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти здійснення дистанційного судового провадження та висловив бажання щодо безпосередньої участі у судовому засіданні (а.п.35-36).

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2019 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника ОСОБА_9 задоволено. Підготовче судове засідання відкладене (а.п.41).

Згідно з журналом судового засідання від 01 березня 2019 року підготовче судове засідання відкладене за клопотанням обвинуваченого для виклику захисника (а.п.44-45).

14 березня 2019 року підготовче судове засідання відкладене на 15 березня 2019 року за клопотанням обвинуваченого для забезпечення йому захисту. Крім того, на адресу суду надійшла заява захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про відкладення розгляду кримінального провадження у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі (а.п.51-52, 49-50).

Ухвалою суду від 15 березня 2019 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено кінцевий строк дії ухвали 13 травня 2019 року до 15-00 год. Підготовче судове засідання відкладене за клопотанням обвинуваченого у зв`язку із неявкою його захисника адвоката ОСОБА_8 , доручено Регіональному центру з надання безоплатної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням під час проведення окремої процесуальної дії обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме у підготовчому судовому засіданні 15 березня 2019 року для вирішення питання щодо продовження дії строку обраного запобіжного заходу (а.п.54-63).

10 квітня 2019 року оголошена перерва у підготовчому судовому засіданні за клопотанням адвоката ОСОБА_8 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.п.71-72).

25 квітня 2019 року у судовому засіданні за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника була надана заява про відвід судді ОСОБА_1 (а.п.80).

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії обраного запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено кінцевий строк дії ухвали 05 липня 2019 року до 20-30 год. Підготовче судове засідання відкладене за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, доручено Регіональному центру з надання безоплатної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням під час проведення окремої процесуальної дії обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме у підготовчому судовому засіданні 07 травня 2019 року для вирішення питання щодо продовження дії строку обраного запобіжного заходу (а.п.87-100).

Ухвалою суду від 21 травня 2019 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на

цілодобовий домашній арешт відмовлено. Кримінальне провадження призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 травня 2019 року. (а.п.105-109).

Ухвалою суду від 22 травня 2019 року, занесеною до журналу судового засідання, оголошено перерву до 23 травня 2019 року для надання можливості захиснику ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, які знаходяться в прокуратурі.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року, занесеною до журналу судового засідання, оголошено перерву до 28 травня 2019 року за клопотанням захисника адвоката ОСОБА_8 , який посилався на погіршення стану здоров`я, у зв`язку із суттєвим перевантаженням.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 26 липня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з об`єктивних причин не міг тривалий час призначити кримінальне провадження до судового розгляду та, відповідно, розглянути його по суті.

Посилання сторони захисту на упередженість головуючого судді ОСОБА_1 об`єктивно нічим не підтверджуються.

Окрім того, щодо доводів обвинуваченого про неправильне вирішення заявленого головуючому судді відводу, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвали суду першої інстанції за наслідками вирішення заявлених відводів окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Порушення права на захист обвинуваченого під час судового провадження не встановлено. З матеріалів провадження убачається, що суд вживає всіх передбачених законом заходів для забезпечення права ОСОБА_6 на захист.

Доводи сторони захисту про непричетність обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованих йому правопорушень мають ретельно перевірятися в ході розгляду провадження про сутті у встановленому законом порядку.
Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, відповідно відсутні підстави і для задоволення вищевказаних апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 24 липня 2019 року, якою у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовлено; клопотання прокурора про продовження строку тримання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено, продовжено застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 21 вересня 2019 року включно, з правом внесення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4