ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3176/19
Провадження № 1-кс/210/2193/19

"25" червня 2019 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000212 від 21.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна та дозвіл на його реалізацію, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звернувся з клопотанням старший слідчий СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , погодженим прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000212 від 22.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт майна та дозвіл на його реалізацію, а саме: накласти арешт на посів сільськогосподарської культури ячмінь, що засіяний на самовільно зайнятих земельних ділянках, з кадастровими номерами: к.н.:04:001:0961, орієнтовною площею 2,0 га; к.н.:04:001:0957, орієнтовною площею 2,0 га; к.н. :04:001:0958, орієнтовною площею 2,0 га; к.н. :04:001:0959, орієнтовною площею 2 га; к.н. :04:001:0960, орієнтовною площею 2,0 га, загальною орієнтовною площею 10 га, посів сільськогосподарської культури пшениця, що засіяний на самовільно зайнятій земельній ділянці, орієнтовною площею 8 га, що межує з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0763; які знаходяться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, що впровадженні СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000212, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2019 року, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, у складі: старший слідчий СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , слідчий СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Криворізької місцевої прокуратури №2 у складі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2019 року до чергової частини Криворізького РВП надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що невідомою особою самовільно зайнято земельні ділянки без кадастрових номерів, які розташовані на території Шевченківської сільської ради, Криворізького району, Дніпропетровської області, чим завдано шкоди її законному власнику Державі.

22.05.2019 року в ході проведення огляду місця події, земельної ділянки без кадастрового номеру орієнтовною площею 10,0 га, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, було виявлено, що на ґрунтовому покритті ділянки було виявлено наявність рослинності сільськогосподарської культури ячмінь, стеблі якої досягали висоти близько 45-50 см. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою к.н.::01:036:0001.

В ході огляду веб сайту «https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta» «Публічна кадастрова карта України», встановлено, що вищевказані земельні ділянки загальною площею 10,0 га, які розташовані на території Шевченківської сільської ради Криворізького району мають наступні кадастрові номери: к.н.:04:001:0961 орієнтовна площа 2,0 га, к.н.:04:001:0957 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. :04:001:0958 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. :04:001:0959 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. :04:001:0960 орієнтовна площа 2,0 га, та перебувають у державній власності.

В ході досудового розслідування було надано доручення оперативний підрозділам Криворізького РВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області, з метою встановлення подібних незаконно зайнятих земельних ділянок на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, та встановлення осіб, які вчинили даний злочин.

Згідно рапорту оперуповноваженого СКП Криворізького РВП ОСОБА_7 , під час виконання доручення слідчого, ним виявлений подібний факт самовільно зайнята земельна ділянка без кадастрового номеру загальною площею 8,0 га., незаконно засіяна невідомими особами сільськогосподарською культурою пшениця.

30.05.2019 року в ході проведення огляду місця події, земельної ділянки без кадастрового номеру загальною площею 8,0 га, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, було виявлено, що на ґрунтовому покритті поля було виявлено наявність рослинності сільськогосподарської культури пшениці, стеблі якої досягали висоти близько 45-50 см. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою к.н.: :01:001:0763.

Згідно довідки №10-4-0.22-621/105-19 від 21.06.2019 року, наданої відділом у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, встановлено, що речове право на земельні ділянки: к.н.:04:001:0961, орієнтовною площею 2,0 га; к.н.:04:001:0957, орієнтовною площею 2,0 га; к.н. :04:001:0958, орієнтовною площею 2,0 га; к.н. :04:001:0959, орієнтовною площею 2 га; к.н. :04:001:0960, орієнтовною площею 2,0 га, які знаходяться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, не реєструвалось, договори оренди щодо вказаних земельних ділянок не реєструвались.

Таким чином, вищевказані земельні ділянки, к.н.:04:001:0961, орієнтовною площею 2,0 га; к.н.:04:001:0957, орієнтовною площею 2,0 га; к.н. :04:001:0958, орієнтовною площею 2,0 га; к.н. :04:001:0959, орієнтовною площею 2 га; к.н. :04:001:0960, орієнтовною площею 2,0 га незаконно самовільно захоплені невстановленою особою.

Крім того, згідно довідки №10-4-0.22-621/105-19 від 21.06.2019 року, наданої відділом у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, встановлено, що станом на поточну дату земельна ділянка без кадастрового номеру, орієнтованою площею 8,0 га, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка межує з земельною ділянкою к.н. : :01:001:0763, обліковується в землях запасу (землі не надані у власність або постійне користування і перебувають за межами населених пунктів) та у в 2018 році зарезервована Головним управлінням Держгеокадастру для учасників Антитерористичної операції.

Таким чином, вищевказана земельна ділянка, без кадастрового номеру, орієнтованою площею 8,0 га, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка межує з земельною ділянкою к.н.: :01:001:0763, незаконно самовільно захоплена невстановленою особою.

Врахуючи викладене вбачається, що невідомі особи самовільно зайняли вищевказані земельні ділянки загальною орієнтовною площею 18 га, які знаходяться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району, чим завдано значної шкоди її власнику Державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Вказані обставини можуть свідчити про наявність в діях невідомих осіб ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

24.06.2019 року самовільно зайняті земельні ділянки, а саме:

1) к.н.:04:001:0961 орієнтовна площа 2,0 га, к.н.:04:001:0957 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. :04:001:0958 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. :04:001:0959 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. :04:001:0960 орієнтовна площа 2,0 га;

2) земельна ділянка без кадастрового номеру, орієнтовною площею 8 га, що межує з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0763,

які знаходяться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та посів ячменя та пшениці відповідно, виявлений на вказаних земельних ділянках визнано в якості речових доказів.

Зважаючи на те, що земельні ділянки, на якій перебувають посіви ячменю і пшениці, належать державі, тому і плоди які вони приносять, в тому числі вироблена на них сільськогосподарська продукція, належать державі.

Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речового доказу у кримінальному провадженні посіву ячменю та пшениці, засіяних на вищезазначених земельних ділянках, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого звернення врожаю в дохід держави/законних власників.

З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, тобто може бути речовим доказом. Вищевказані земельні ділянки є безпосереднім об`єктом злочину по кримінальному провадженню, на якій відбулась подія злочину, і підтверджується незаконна обробка та використання даних земельних ділянок. Посів соняшнику, засіяний на зазначених земельних ділянках, також являється доказом кримінального правопорушення та підтверджує факт використання земельної ділянки без законних на те підстав.

В даному кримінальному провадженні в теперішній час про підозру жодній особі не повідомлено, однак це не заважає розгляду даного клопотання, так як майно, на яке необхідно накласти арешт, такій особі не належить та належати не може, право власності на сільськогосподарську продукцію вироблену на землі державної власності, яка не передана у власність чи користування жодним особам, виникає саме у держави. Тому накладення арешту на майно в даному випадку обумовлюється необхідністю збереження посіву сільськогосподарської культури ячменя та пшениці, що засіяні на самовільно зайнятих земельних ділянках, як речового доказу, що беззаперечно підтверджує подію кримінального правопорушення самовільного зайняття земельної ділянки, та в подальшому зможе вказати на вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, однак, враховуючи що майно на яке необхідно накласти арешт, а саме урожай посіву сільськогосподарської культури ячменю та пшениці, що засіяні на самовільно зайнятих земельних ділянках, належить державі і повинно бути звернуте в її дохід, це не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Визначити точну кількість і вартість майна, на яке в даному випадку необхідно накласти арешт, неможливо. Враховуючи, що на даний час посів сільськогосподарської культури ячменю і пшениці, зростає та перебуває у стані дозрівання, це позбавляє слідчого можливості визначення його кількості, та як наслідок вартості. Кількість і вартість майна можуть бути визначені тільки після реалізації даних посівів та зібрання урожаю із самовільно зайнятих земельних ділянок.

Як зазначено вище, при зайнятті земельної ділянки за відсутності відповідних правовстановлюючих документів, у особи яка засіяла таку земельну ділянку, не виникає право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію на вказаній земельній ділянці.

Реалізація речових доказів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.08.1998.

Враховуючи, що речові докази у вигляді посіву сільськогосподарської культури ячменя та пшениці, на самовільно зайнятих земельних ділянках на території Шевченківської сільської ради Криворізького району, потребує значних витрат по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання та охорони, а також піддаються швидкому псуванню, що може призвести до їх знищення, виникла необхідність у забезпеченні збереження речових доказів шляхом передання їх для реалізації, що можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, грошові кошти, отримані від реалізації речових доказів у вигляді посіву сільськогосподарської культури ячменя та пшениці, підлягають конфіскації в дохід держави.

Не зважаючи на те, що на теперішній час досудовим розслідування не встановлено особу, яка самовільно зайняла вказані земельні ділянки та засадила її посівами ячменя та пшениці, проте її відсутність не перешкоджає розгляду вказаного клопотання та вирішення питання про долю речових доказів у вигляді посівів ячменю та пшениці, грошові кошти від реалізації яких відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягають конфіскації в дохід держави.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що у кримінальному провадженні самовільно зайняті земельні ділянки та посіви ячменю та пшениці на них визнано у встановленому порядку речовими доказами, що підтверджують факт самовільного використання вказаних земельних ділянках, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посіву ячменю та пшениці, збирання врожаю та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, виникла необхідність у реалізації врожаю сільськогосподарської культури, визнаного речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме посіву ячменю та пшениці на самовільно зайнятих земельних ділянках (відповідно):

1) земельна ділянка к.н.:04:001:0961 орієнтовна площа 2,0 га, земельна ділянка к.н.:04:001:0957 орієнтовна площа 2,0 га, к.н. земельна ділянка :04:001:0958 орієнтовна площа 2,0 га, земельна ділянка к.н. :04:001:0959, орієнтовна площа 2,0 га, земельна ділянка к.н. :04:001:0960 орієнтовна площа 2,0 га;

2) земельна ділянка без кадастрового номеру, орієнтовною площею 8 га, що межує з земельною ділянкою кадастровий номер: :01:001:0763, які знаходяться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району.

Слідчий в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільнонебезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчим суддею було встановлено, що в провадженні СВ Криворізького РВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2019 року за № 0000212, відповідно до витягу з якого вбачається, що невстановленими особами самовільно зайнято земельну ділянку із земель запасу для учасників Антитерористичної операції.
Згідно положень статті 173 КПК Українислідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру. Вартість зерна ячменю та пшениці, а так само і їх точна кількість, які посіяні на зазначених в клопотанні земельних ділянках, слідчим не встановлена. Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.
Крім того, слідчим у клопотанні зазначено, що він просить накласти арешт на ячмінь, та пшеницю, які засіяні на спірних земельних ділянках, а в мотивувальній частині зазначено, що на зазначених земельних ділянках засіяний також посів соняшнику.
Тобто, слідчий в своєму клопотанні не визначив точний перелік майна, індивідуальні ознаки, його вартість, що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, та позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.
При цьому слідчий суддя враховує, що цивільний позов в даному провадженні відсутній, а санкція вказаної статті кримінального кодексу не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Також ч. 2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 Земельного Кодексу України).
Посилання слідчого в клопотанні про арешт майна, що зерна ячменю та пшениці, які були засіяні на спірних земельних ділянках зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є майном, набутим кримінально-противоправним шляхом необґрунтоване.
Доводи слідчого про те, що врожай зерна ячменю та пшениці являється предметом кримінального правопорушення є необгрунтованим.
Санкція ч.1ст.197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю.
Відомостей про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000212 немає, слідчим не порушувалося питання щодо накладення арешту на врожай ячменю та пшениці, саме з метою забезпечення цивільного позову.
Окрім того, прохання слідчого про накладення арешту на врожай зерна ячменю та пшениці неузгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, щодо необхідності зазначення індивідуальних характеристик майна про арешт якого йдеться у клопотанні слідчого.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим не зазначено, та будь-які докази щодо точної ваги ячменю та пшениці в матеріалах кримінального провадження № 0000212 від 21.05.2019 року відсутні.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України.
Частина 1 ст.173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Так, з урахуванням положень ст. ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
В ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на врожай у кримінальному провадженні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За таких обставин достатніх підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно судом не встановлено, отже, слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та дозволу на його реалізацію.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 131-132, 170-174, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні № 0000212 від 21.05.2019 року, про арешт майна та дозвіл на його реалізацію - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1