У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1822/19

18 жовтня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000237 від 29.03.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, неодруженого, на утриманні немає нікого, з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

Встановив:
09.09.2019 року до Надвірнянського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000237 від 29.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання вказаних документів.

Із даного обвинувального акту вбачається, що 28.03.2019 року, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на подвір`ї приватного домогосподарства своєї матері, ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , на грунті довготривалих неприязних відносин, які склалися в результаті систематичного та надмірного вживання алкоголю її сином, вчинив із потерпілою конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_5 наніс своїй матері один удар кулаком правої руки в ділянку голови, в наслідок чого ОСОБА_4 упала на землю. Після цього, ОСОБА_5 взяв до рук дерев`яну палицю, якою наніс один удар в область правої руки ОСОБА_4 та ще один удар в ділянку правої ноги, після чого відійшов у сторону та викинув палицю на землю.

Коли потерпіла піднялась на ноги після отриманих ударів, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, підійшов до потерпілої та наніс їй три удари кулаками обох рук в область обличчя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої половини грудної клітки у вигляді переломів ребер, закритої травми правого передпліччя у вигляді перелому ліктьової кістки, закритої травми лівої гомілки у вигляді перелому малогомілкової кістки, забійної рани лобної ділянки голови, які згідно висновку судово-медичного експерта № 158 від 29.08.2019 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також подряпини обличчя, які згідно висновку судово-медичного експерта № 158 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовою заявою, в якій відмовилася від обвинувачення відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України в зв`язку з примиренням, зазначивши, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до нього немає, а тому просить закрити кримінальне провадження.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що кримінальне провадження необхідно закрити, оскільки відповідно до ст.284 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності з ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК України як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання зазначені у частині першій статті 67 КК України.

Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів у статті 477 КПК свідчать про наступне.

Пункт 1 частини 1 статті 477 КПК України передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК України, тобто визначається за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений. Частина перша статті 122 КК України у диспозиції передбачає склад злочину без кваліфікуючих ознак.

У пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті стосовно певних складів злочинів закон прямо передбачає окремі види кваліфікуючих ознак, визначених саме в статтях Особливої частини КК обтяжуючими обставинами (наприклад, частина друга статті 126, статті 185, 186, 189, 190, 191 КК України), наявність яких унеможливлює здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Ці ознаки не співвідносяться з частиною першою статті 67 КК.

Також у пункті 3 частини першої статті 477 КПК України використовується поняття «особливо обтяжуючі обставини», що не є складовою призначення покарання.

Крім того, в статті 477 КПК України в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК України, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає.

Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК України застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК України кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення (правові позиції ВСУ № 5-132кс15, №5-79кс(15)17).

Враховуючи, вищезазначене, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, який є злочином приватного обвинувачення та потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення, суд вважає за можливе провадження закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284, 314, 350, 369-372, 392, 477 КПК України, суд, -

Ухвалив:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити в зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її оголошення через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1