Справа № 463/397/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/414/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2019 року про відмову в задоволенні заяви прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 про перегляд судового рішення, ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 , за нововиявленими обставинами,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_7

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2019 року залишено без задоволення заяву прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 про перегляд судового рішення - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд, зокрема, зазначив, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за вчинення якого ОСОБА_7 засуджено вироком Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2018 року, повідомлено 20 вересня 2018 року (а.с.7), у повідомленні про підозру зазначено, що ОСОБА_7 згідно ст.89 КК України не судимий. Отже, на момент оголошення про підозру прокурору, яким погоджувалось вказане вище повідомлення про підозру було відомо про те, що 21 лютого 2018 року Личаківським районним судом м.Львова винесено ухвалу, яку прокурор просить переглянути за нововиявленими обставинами. З даною заявою прокурор звернувся в суд лише 21 січня 2019 року, тобто з порушення строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеного ст.461 КПК України. Крім того, скасування ухвали суду від 21 лютого 2018 року, якою ОСОБА_7 звільнено від покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку, призведе до погіршення правового становища засудженого, що є неприпустимим.
На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018 р., якою задоволено подання Личаківського РС ЛМВ з питань пробації ЗМУ з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 78 КК України, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 в період відбування покарання з випробуванням, тобто на іспитовому строці нового злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, за який він засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2018 р., та який вступив у законну силу 08.01.2019 р. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Личаківського РС з питань пробації про звільнення від покарання ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що станом на час розгляду Личаківським районним судом м. Львова подання органу з питань пробації про звільнення від покарання ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 78 КК України (21.02.2018 року) та до закінчення іспитового строку встановленого вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015 року ОСОБА_7 вчинив новий злочин.
Вказана обставина не була відома Личаківському районному суду м.Львова та прокурору, який 21.02.2018 брав участь в розгляді судом питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням, на час розгляду подання про звільнення ОСОБА_7 , оскільки підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України, який вчинено ОСОБА_7 28.08.2017, під час тривалості іспитового строку, йому було оголошено слідчим Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області 20.09.2018 року (тоді як подання про звільнення від покарання розглянуто судом 21.02.2018, тобто майже за дев`ять місяців до оголошення підозри). У зв`язку із цим, на момент розгляду судом подання про звільнення від покарання у довідці УІ АЗ ГУНП України про судимості ОСОБА_7 були відсутні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0002874 від 28.08.2017 за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки такі відомості вносяться в інформаційну систему УІАЗ ГУНП України не раніше моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, до цього моменту кримінальні провадження вважаються розпочатими за фактом вчинення злочину. І тільки повідомлення особі про підозру є першою стадією з якої розпочинається притягнення конкретної особи до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.
Наголошує, що лише після вступу вироку Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2018 в законну силу (тобто 08.01.2019 року), яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України, можна констатувати факт вчинення ОСОБА_7 злочину в період відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком. І саме з цього часу, тобто з 08.01.2019 року, а не з моменту вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру 20.09.2018, необхідно обраховувати трьохмісячний строк, передбачений ч.1 ст.461 КПК України, для звернення із заявою про перегляд судового рішення (в даному випадку - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018) за нововиявленими обставинами.
Звертає увагу, що судом першої інстанції не наведено норми законодавства у відповідності до якої є заборона перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, коли погіршується правове становище засудженого.
Апелянт вказує, що судом порушено, передбачений ст.466 КПК України двомісячний строк розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, який обраховується з дня надходження такої заяви до суду. Так, заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами прокурором подано до Личаківського районного суду м. Львова 21.01.2019 (про що засвідчує штамп вхідної кореспонденції Личаківського районного суду м. Львова з підписом уповноваженої особи на примірнику заяви прокурора), тоді як остаточне рішення у справі прийнято судом 05.04.2019, з порушенням двомісячного строку визначеного законодавством.
На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 захисник засудженого ОСОБА_7 подав заперечення в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 5 квітня 2019 року без змін. На переконання захисника, Прокурором невірно визначено момент відкриття нововиявлених обставин, а саме ним визначено даним моментом день набуття законної сили вироком Сихівського районного суду м. Львова, від 7.12.2019 року, за яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст.309 КК України і даний момент був би вірним в тому випадку, коли б ним було б ініційовано перегляд вироку, а не ухвали Личаківського районного суду. Звертає увагу, що станом на день оголошення підозри ОСОБА_7 - 20 вересня 2018 року, прокурору Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1, який. 21.02.2018 року, приймав участь при ухваленні рішення Личаківським районним судом і з яким погоджувалось оголошення підозри ОСОБА_7 і який затверджував обвинувальний акт було відомо рішення суду яке в даний час прокурор намагається скасувати, однак заява на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ним, у встановлений законом строк подана не була, а на даний час не має підстав для подання такої заяви. Тому Личаківським районним судом м. Львова ухвалено обгрунтоване та законне рішення про залишення без задоволення заяви прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та засудженого, які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної Інстанції.
Згідно ч.1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. передбачено, що якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються, зокрема: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (п.4 ч.2 ст. 459 КПК України).

Згідно з ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно із ч.І ст. 461 КПК України, може бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Колегією суддів встановлено, що тримісячний строк на подання відповідної заяви прокурором не пропущений, оскільки вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07.12.2018 р., яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309 КК України, тобто за вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015 р., набрав законної сили 08.01.2019 р.
З матеріалів справи вбачається, що прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 21.01.2019 р. подано до Личаківського районного суду м. Львова заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2018 р.
На переконання колегії суддів, після вступу вироку Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2018 р в законну силу, а саме 08.01.2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України, слід вказувати на факт вчинення ОСОБА_7 злочину в період відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком. І саме з цього часу, тобто з 08.01.2019 року, а не з моменту вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру 20.09.2018, необхідно обраховувати трьохмісячний строк, передбачений ч.1ст.461КПК України, для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
При цьому колегія суддів погоджується з доводами апелянта, про те, що заява прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме - ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 21.02.2018, якою звільнено засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.11.2015, у зв`язку із закінченням іспитового строку на підставі ч.1 ст. 78 КК України, в якій прокурор просить скасувати дану ухвалу суду є такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального та кримінального законодавства, а рішення суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є незаконним, невмотивованим, таким, яке не відповідає фактичним обставинам.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 459, 467 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2019 року, якою залишено без задоволення заяву прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 про перегляд судового рішення - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами скасувати.

Скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року про задоволення подання Личаківського РС ЛМВ з питань пробації ЗМУ з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про звільнення ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 78 КК України.

В задоволенні подання Личаківського РС з питань пробації про звільнення від покарання ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4