КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представників власників майна ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заборонено видаткові операції по наступних рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх: № 582519-1, № 582519-2, № 582519-3, які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD.

Рішення суду вмотивовано тим, що грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , можуть бути предметом конфіскації або відшкодування шкоди.

В апеляційній скарзі представник власників майна просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як власники майна не були повідомленні про дату та час розгляду клопотання про накладення арешту на грошові кошти та не отримували копію ухвалу Печерського районного суд м. Києва від 27.11.2018 року, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Як зазначає представник в своїй апеляційній скарзі, вказаний арешт позбавляє ОСОБА_8 , ОСОБА_9 можливості використовувати кошти належної їм компанії VOTUM INVESTMENT LTDта здійснювати фінансово-господарську діяльність, суперечить вимогам чинного законодавства та є незаконним. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є повнолітнім сином та дочкою ОСОБА_10 , які проживають окремо, ведуть самостійне життя та є бенефіціарними власниками компанії VOTUM INVESTMENT LTD, а ОСОБА_10 немає жодного відношення до вказаної вище компанії.

Також представник власника майна вказує на відсутність щодо власників майна розслідування у кримінальному провадженні № 0000858, про підозру у вчиненні будь-яких злочинів їм не повідомлено, а відтак на їх майно не може бути накладено арешт з метою конфіскації майна або відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідь судді, доводи представників власників майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, Слідчим відділом управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000585 за підозрою ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.5 ст.191; ч.4 ст.28, ч.1 ст.366; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України.
16 листопада 2019 року прокурор групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із забороною видаткових операцій по рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх: № 582519-1, № 582519-2, № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 рокуклопотання прокурора про арешт майна було задоволено.

Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Також, як регламентує ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому слідчий суддя вказаних норм закону не дотримався, оскільки підстав, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 170 КПК України за матеріалами судового провадження не вбачається.
Окрім цього, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Як вбачається із клопотання прокурора, на заблокованих рахунках компаній VOTUM INVESTMENT LTD, VIEWFORD LTD та ULTRATEX LIMITED зберігаються кошти, що незаконно отримані учасниками злочинної організації внаслідок вчинення злочинів на території України та в подальшому легалізовані ним через підконтрольні суб`єкти підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, а також через підконтрольні йому банківські установи.

Прокурор в своєму клопотання метою накладення арешту на вказані грошові кошти вказав - збереження речових доказів.
Разом з тим, слідчий суддя в ухвалі вказав, що грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть бути предметом конфіскації або відшкодування шкоди, тобто вийшов за межі клопотання прокурора, визначивши іншу мету накладення арешту.

На підставі викладеного колегія суддів ставиться критично до тверджень слідчого судді про те, що вказані грошові кошти можуть бути предметом конфіскації або відшкодування шкоди в даному кримінальному провадженні.

Також, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Однак, грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № 582519-1, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на які прокурор просить накласти арешт, у встановленому порядку не визнані органом досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто в матеріалах судового провадження відсутня відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання їх речовими доказами, то в даному випадку не може ставитися питання про накладення на арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, виходячи з того, що при цьому нівелюється мета накладення на них арешту, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що твердження слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на майно є передчасними, оскільки ст. 170 КПК України містить вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують навнясть підстав для накладення арешту на вказане майно.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заборонено видаткові операції по наступних рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AGу м. Цюріх: № 582519-1, № 582519-2, № 582519-3, які належать компанії VOTUMINVESTMENTLTD, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна, а саме грошових коштів, які обліковуються на рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AG у м. Цюріх, SWIFT: EFGBCHZZ, адреса: Switzerland Zurich Bahnhofstrasse, 16, а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, бенефіціарними власниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заборону видаткових операцій по рахунках, відкритих в банківській установі EFG BANK AG у м. Цюріх: № 582519-1, № 582519-2, № 582519-3, які належать компанії VOTUM INVESTMENT LTD, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4936/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1