У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "06" серпня 2019 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0006511 від 04.08.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болнісі, громадянина Грузії, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого на території України фактичного місця проживання, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0006511 від 04.08.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. На даний час існують ризики того, що він перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених, просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи повідомлення про підозру недоведеною та складеною з порушеннями, просив врахувати, що підозрюваний приїхав до України налагоджувати бізнес, раніше до відповідальності не притягувався. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Під час розгляду клопотання встановлено, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0006511 від 04.08.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 04 серпня 2019 року у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , заздалегідь приготувавшись до скоєння крадіжки майна, з однієї з квартир багатоквартирного будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , приїхали до вищевказаного будинку на автомобілі марки «Опель-Астра» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, розприділивши злочинні ролі між собою, маючи на меті незаконне власне збагачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зайшли в парадне вищезазначеного будинку, а автомобіль залишили біля парадного даного будинку. Так, в подальшому, з метою незаконного заволодіння чужим майном, обрали одну з квартир, розташовану в багатоквартирному, багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме квартиру, розташовану на 17 поверсі під номером 126. Після чого, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з застосування заздалегідь заготовлених для скоєння кримінального правопорушення предметів, відчинили врізний замок вхідних дверей та проникли до середини квартири, що належить ОСОБА_12 .

Перебуваючи в квартирі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 маючі на меті незаконне власне збагачення та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а саме майна, що знаходиться в квартирі, обрали майно, яке вважали найбільш цінним, та яким можливо розпорядитися з метою незаконного власного збагачення, а саме: полушубок з норки бежевого кольору, заявленою вартістю 13 000 гривень; золотий браслет у вигляді листків, заявленою вартістю 10 000 гривень; золоті сережки у вигляді листочків, заявленою вартістю 4000 гривень, золота каблучка з одним брильянтом, заявленою вартістю 45 000 гривень; грошові кошти в сумі 6000 доларів США, різними купюрами; грошові кошти в сумі 50 000 гривень, різними купюрами; каблучка з білого золота, вартістю 13 000 гривень, комплект прикрас з золота та вставками з білого золота ( ланцюжок та браслет), заявленою вартістю 17 500 гривень; годинник жіночій з металу жовтого кольору, заявленою вартістю 8 000 гривень; чоловічий годинник заявленою вартістю 16 000 гривень; чоловічий годинник з металу жовтого кольору заявленою вартістю 7 800 гривень, чим завдали матеріального збитку потерпілій.

Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зникли.

В подальшому, 04.08.2019 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були затримані в порядку ст. 208 КПК України.
04.08.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, особу підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, місце проживання, вчинення злочину у співучасті з іншими особами та його роль у вказаному злочині та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 , раніше не судимий, прибув до України налагоджувати бізнес, повідомлення про підозру було складено з порушеннями, не свідчать про можливість запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , беручи до уваги надану прокурором у судовому засіданні довідку, згідно якої ОСОБА_7 причетний до вчинення аналогічного злочину в Печерському районі м. Києва, що в свою чергу свідчить про систематичне вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень на території міста Києва, вважаю, що застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти встановленим в провадженні ризикам, а тому вважаю необхідним визначити для ОСОБА_7 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 401 400 грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
Керуючись ст. 177, 178, 182-184, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
клопотання - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів до 04 жовтня 2019 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 10-00 год. 04 серпня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 401 400 грн. 00 к. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № 2089).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 прибувати до слідчого за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки: не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 13 год. 40 хв. 09 серпня 2019 року.

Слідчий суддя: