УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2019 Справа №607/14712/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року та від 13.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :
Заявник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження №0003107 від 21.10.2018 року, звернувся до слідчого судді із скаргою, у якій просить скасувати постанову від 10.06.2019 року про відмову у проведенні одночасних допитів; закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що 06.06.19р. ОСОБА_4 з адвокатом в черговий раз повідомив слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про необхідність проведення одночасних допитів між мною ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - для усунення протиріч між показами, розбіжностей між показами та з`ясування дійсних обставин справи і 06.06.19р. дане клопотання було здане в канцелярію, про що свідчить вхідний штамп.

В порушення вимог ч.1ст.220 КПК України Постанова слідчого про відмову в проведенні одночасних допитів-клопотання від 06.06.19р. - датована 10.06.19р. і з порушенням вимог ч.2 ст.220 КПК, яка зобов`язує при відмові в задоволенні клопотання копію вручити заявнику, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати ОСОБА_4 про Постанову слідчого про відмову в проведенні одночасних допитів взнав з його слів. 10.06.19р. коло 9 години ранку ОСОБА_4 з адвокатом зустрів слідчого, але він сказав, що зайнятий і обіцяв зателефонувати протягом дня, але не телефонував.

10.06.19р. через канцелярію подано 2 клопотання - про обов`язок свідків давати покази - ч.З ст.95 КПК і в порядку ст. 284 КПК - відповіді станом на 19.06.19р. не отримано.

Слідчий обіцяючи 05.06.19р. провести вище вказані допити вже 06.06.19р. сказав, що свідки знаходяться за межами України, а тому як і коли вони письмово відмовились від участі в одночасному допиті невідомо, оскільки 06.06.19р. слідчий вказаних відмов не показував.

Вказана Постанова слідчого не відповідає і вимогам ч.5 ст.110 КПК.

В повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 06.06.19р. ОСОБА_4 звинувачується у застосуванні предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень - (хоча доказів заздалегідь заготовленості, як і самого предмета, матеріали справи не містять) - предметом схожим на ніж. А вже в оскаржуваній Постанові від 10.06.19р., всупереч вимог чинного законодавства і практики ЄСПЛ слідчий безпідставно звинувачує ОСОБА_4 в застосуванні предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ножа, яким ОСОБА_4 спричиняв тілесні ушкодження.

ОСОБА_11 - 21.10.18р. будучи допитаним як потерпілий за ніж не вказує. Вказує, що отримав удар гострим предметом - чим саме не бачив -висновок експерта №1332 від 08.11.18р.-15.11.18р. і в додатковому допиті -11.11.18р. він вже вказує, що йому пізніше повідомили, що ОСОБА_12 мав ніж який взяв із салону автомобіля, але вже на слідуючий день -12.11.18р. він в черговий раз змінює покази і вказує, що ОСОБА_13 наніс йому один поріз ножем.

ОСОБА_7 - допитаний як потерпілий 07.11.18р. вказував, що ОСОБА_12 наносив йому удари - у ділянку голови гострим предметом, а ножем в ділянку лівого вуха і праву руку. На другий день - 08.11.18р. ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту також вказує що ОСОБА_12 наносив йому удари - у ділянку голови гострим предметом, а ножем в ділянку лівого вуха і праву руку. При проведенні експертизи (а.2) №1423 від 04.12.18р. -28.12.18р ОСОБА_7 об`єднав гострий предмет і ніж і вказує, що невідомий наніс йому декілька ударів металевою гострою частиною тесака (мачете) прізвище ОСОБА_4 . ОСОБА_7 не вказує, але дані розбіжності слідство ігнорує, не спростовує і не уточнює.

Свідок ОСОБА_8 - 09.11.18р. вказує, що ОСОБА_4 тримав в руці невідомий предмет, наносив удари кулаками рук, тримав в правій руці предмет схожий на ніж, наносив удари ножем - дані розбіжності слідство також ігнорує, не спростовує і не уточнює. При проведенні слідчого експерименту 10.01.19р. свідок вказує, що ОСОБА_4 наносив удари кулаками рук, де був ніж і як він з`явився, що ОСОБА_4 ним наносив удари слідство не спростовує і не уточнює.

Про нанесення удару кулаком правої руки, невідомий предмет, предмет схожий на ніж і про ніж вказує 09.11.18р. і свідок ОСОБА_9 .

Як один чоловік може одночасно наносити удари кулаками двох рук, гострим предметом і ножем слідство не спростовує і не уточнює.

ОСОБА_4 не заперечує того, що він захищав, як був раніше переконаний друга дитинства від побиття, але ОСОБА_4 першим бійку не розпочинав, в тій бійці нікого перший не вдарив, не образив, не штовхнув.

Переконавшись, що він не зможе захистити від побиття ні ОСОБА_14 , ні себе, ОСОБА_4 побіг до машини, щоб взяти якогось ключа для ремонту машини і розмахуючи ним відганяти агресивних нападників від лежачого на асфальті Барвінського і унеможливити його побиття, тому і потерпілі, і свідки не говорили, на початку слідства за ніж, а вказували про невідомий предмет.

Доказів того, крім слів потерпілих і їх товаришів, з якими вони разом були в барі і пили спиртне, що ОСОБА_4 мав ніж немає, ножа в нього не вилучено, в той вечір були ще вияснення стосунків, бійка і між іншими відвідувачами бару, а тому ОСОБА_4 думає, що потерпілі, зважаючи на їх агресивність, могли отримати наявні в них травми і в іншій бійці. Визначальним в поведінці ОСОБА_4 в той вечір було не завдання комусь ушкоджень, а відвернення нападу та захист сусіда з яким разом виріс - і немає жодного достовірного доказу, який би містив дані, що б поза розумним сумнівом доводили протилежне.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів про те, що ОСОБА_4 знав про -необхідність явитись в поліцію і уникав від явки, але 31.01.19р. слідчий Постановою зупиняє досудове розслідування та оголошує його розшук. В даній Постанові, як і в інших документах слідства також, всупереч вимог чинного законодавства, практики ЄСПЛ вже зроблено ряд висновків про мою винуватість, в тому чого ОСОБА_4 не робив.

Про неповноту, предвзятість і упередженість слідства свідчать і наступні факти:

*Досудовим слідством не проведено весь комплекс необхідних слідчих дій для встановлення істини у справі;

*Покази потерпілих та їх свідків непослідовні та протиречиві, але слідчі всіляко ігнорують прохання ОСОБА_4 про проведення спільних допитів для усунення розбіжностей в показах;

*Свідками потерпілих є лише їх друзі з якими вони розпивали спиртне, хоча з їх же показів видно, що під час бійки на дворі були і працівники бару і відвідувачі і в них виник конфлікт з компанією із б чоловік;

*До кримінальної відповідальності притягнуто ОСОБА_4 і Барвінського, хоча з показів ОСОБА_15 , та свідків ОСОБА_16 вбачається, що його било не менше 3 чоловік.

*Слідством проігноровано і той факт, що незрозуміло що і де робили інші особи з їх компанії, інші люди з компанії з якими виникла в них суперечка;

*Що в той вечір була не одна бійка, як вказували допитані свідки;

*Не встановлено предмет який ОСОБА_4 приписує слідство, як і не вказано доказів його заздалегідь заготовленості для нанесення тілесних ушкоджень;

*Притягуючи ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності слідством не враховано конкретні обставини справи, не здійснено порівняльний аналіз та не оцінено наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, не встановлено їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, адже визначальним в моїй поведінці було відвернення нападу та захист.
Для кваліфікації дій особи за ст.29б КК України - обов`язковим є наявність умислу винного саме на порушення громадського порядку - №5-17 кс від 04.10.12 p., а в ОСОБА_4 був умисел на захист від побиття Барвінського а потім і себе.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що на час подання даної скарги йому не було надано копії оскаржуваних постанов, у зв`язку із чим уточнив скаргу, просить скаргу задовольни з підстав, що у ній викладені та скасувати постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року та від 13.06.2019 року.

ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав свого захисника.

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У провадженні СВ Тернопільського ВР ГУНП в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження №0003107 від 21.10.2018 року.

06.06.2019 року ОСОБА_4 , у межах вказаного кримінального провадження звернувся до слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_17 із клопотанням про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ; ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року відмовлено у задоволенні наведеного клопотання від 06.06.2019 року.

Згідно цієї постанови слідчого від 07.06.2019 року, 06 червня 2019 року до слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_4 в якій він просить провести одночасний допит між ним та ОСОБА_10 , між ним та ОСОБА_6 , між ним та ОСОБА_7 , між ним та ОСОБА_18 , між ним та ОСОБА_19 . Розглядом вказаного клопотання встановлено, що : ОСОБА_19 відмовився від участі в одночасному допиті, написанням письмової заяви; ОСОБА_18 - відмовилась від участі в одночасному допиті, а сам», написанням письмової заяви; ОСОБА_7 - відмовився від участі в одночасному допиті, а саме написанням письмової заяви; ОСОБА_6 - відмовився від участі в одночасному допиті, а саме написанням письмової заяви; ОСОБА_10 - відмовився від участі в одночасному допиті, а саме написанням письмової заяви.

10.06.2019 року ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 , у межах вказаного кримінального провадження звернулись до слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_17 із клопотанням про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13.06.2019 року відмовлено у задоволенні наведеного клопотання від 10.06.2019 року.

Згідно цієї постанови слідчого від 13.06.2019 року, 10.06.2019 року від захисника ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому вони просить додатково допитати раніше допитаних свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . Та у вказаному клопотанні є прохання про проведення допиту ОСОБА_4 разом із свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . В ході розгляду даного клопотання встановлено, що опираючись на ч. З ст. 95 КПК України, повідомляє заявника що станом на 07 червня 2019 року згідно доручення прокурора Тернопільської місцевої прокуратури від 07.06.2019 року у кримінальному проваджені №0003107 від 21.10.2018 року завершено, про що заявнику надійшло відповідне повідомлення. Після відкриття матеріалів кримінального провадження, проведення будь яких дій є неможливим. Крім цього в проведені досудового розслідування, від потерпілих та свідків, а саме : - ОСОБА_19 - ОСОБА_18 - ОСОБА_6 - ОСОБА_7 надійшли письмові заяви написані власноруч, та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, у яких вище вказані особи відмовляються від проведення будь яких одночасних допитів та додаткових свідчень на стадії досудового слідства.

Також, 10.06.2019 року ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 , у межах вказаного кримінального провадження звернулись до слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_17 із клопотанням про закриття кримінального провадження №0003107 від 21.10.2018 року відносно ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13.06.2019 року відмовлено у задоволенні наведеного клопотання від 10.06.2019 року.

На час розгляду скарги, прокурором у кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та доручено слідчому повідомити потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_10 та ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування.

Згідно ст.65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. 2. Не можуть бути допитані як свідки: 1) захисник, представник потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, законний представник потерпілого, цивільного позивача у кримінальному провадженні - про обставини, які стали їм відомі у зв`язку з виконанням функцій представника чи захисника; 2) адвокати - про відомості, які становлять адвокатську таємницю; 3) нотаріуси - про відомості, які становлять нотаріальну таємницю; 4) медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя особи - про відомості, які становлять лікарську таємницю; 5) священнослужителі - про відомості, одержані ними на сповіді віруючих; 6) журналісти - про відомості, які містять конфіденційну інформацію професійного характеру, надану за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 7) судді та присяжні - про обставини обговорення в нарадчій кімнаті питань, що виникли під час ухвалення судового рішення, за винятком випадків кримінального провадження щодо прийняття суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, ухвали; 8) особи, які брали участь в укладенні та виконанні угоди про примирення в кримінальному провадженні, - про обставини, які стали їм відомі у зв`язку з участю в укладенні та виконанні угоди про примирення; 9) особи, до яких застосовані заходи безпеки, - щодо дійсних даних про їх особи; 10) особи, які мають відомості про дійсні дані про осіб, до яких застосовані заходи безпеки, - щодо цих даних. 3. Особи, передбачені пунктами 1-5 частини другої цієї статті, з приводу зазначених довірених відомостей можуть бути звільнені від обов`язку зберігати професійну таємницю особою, що довірила їм ці відомості, у визначеному нею обсязі. Таке звільнення здійснюється у письмовій формі за підписом особи, що довірила зазначені відомості. 4. Не можуть без їх згоди бути допитані як свідки особи, які мають право дипломатичної недоторканності, а також працівники дипломатичних представництв - без згоди представника дипломатичної установи. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд перед допитом осіб, зазначених в абзаці першому цієї частини, зобов`язані роз`яснити їм право відмовитися давати показання.

Відповідно до ст.66 КПК України, свідок має право: 1) знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; 2) користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; 3) відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; 4) давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; 5) користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; 6) на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; 7) ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; 8) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; 9) заявляти відвід перекладачу. 2. Свідок зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; 2) давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду; 3) не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які безпосередньо стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, що здійснюються (здійснювалися) під час нього, і які стали відомі свідку у зв`язку з виконанням його обов`язків. 3. Особа, яку залучають до проведення процесуальних дій під час досудового розслідування як понятого або яка стала очевидцем таких дій, зобов`язана на вимогу слідчого, прокурора не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії.

Згідно ст.63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовились від проведення одночасного допиту згідно письмових заяв від 06.06.2019 року, а ОСОБА_10 відмовився від надання будь-яких показань на підставі ст.63 Конституції України, згідно протоколу додаткового допиту підозрюваного від 06.05.2019 року.

З огляду на наведене, постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року є обґрунтованою у частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 06.06.2019 року про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року, тому у задоволенні скарги у цій частині слід відмовити.

Разом із тим, у даному випадку слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про наявність прав у свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на відмову від допиту, як і про неможливість їх допиту, передбачених ст.ст.65,66 КПК України, ст.63 Конституції України.

Відтак, слідчим у оскаржуваних постановах від 07.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 06.06.2019 року про проведення одночасного допиту осіб у кримінальному провадженні та від 13.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 від 10.06.2019 року про проведення одночасного допиту осіб у кримінальному провадженні, не зазначено про те, чи мають значення для кримінального провадження проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а мотивовано відмову у задоволені клопотань у цій частині лише відмовою самих свідків від проведення одночасного допиту, яка не відповідає нормам ст.ст.65,66 КПК України, ст.63 Конституції України, та у зазначеній постанові від 13.06.2019 року тим, що після відкриття матеріалів кримінального провадження, проведення будь-яких дій є неможливим, що не може бути самостійною підставою для відмови у клопотання, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено у відповідності до вимог ст.283 КПК України.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За таких обставин, слід скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 06.06.2019 року про проведення одночасного допиту осіб у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року скасувати у частині відмови у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 від 10.06.2019 року про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року задовольнивши скаргу у цій частині.

Згідно ч.ч.1,2 ст.283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. 2. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

З огляду на наведене, вимоги про скасування постанови від 13.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 10.06.2019 року про закриття кримінального провадження, у якому прокурором, який здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, не підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9, 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року та від 13.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 07.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 06.06.2019 року про проведення одночасного допиту осіб у кримінальному провадженні № 0003107 від 21.10.2018 року скасувати у частині відмови у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13.06.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 від 10.06.2019 року про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року скасувати.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0003107 від 21.10.2018 року вирішити питання про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , згідно клопотань ОСОБА_4 від 06.06.2019 року, ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 від 10.06.2019 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження №0003107 від 21.10.2018 року (у одному томі) повернути до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали направити до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали направити адвокату ОСОБА_3 .

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1