Номер провадження:1-кс/521/6002/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

слідчого Малиновського ВП в місті Одесі

ГУНП в Одеській області ОСОБА_3

захисника адвоката ТОВ "Одеський Хліб" ОСОБА_4

представника АТ «СБЕРБАНК» ОСОБА_5

представника ТОВ «Черкасихліб ЛТД» ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 діючого в інтересах потерпілого та цивільного позивача ТОВ "Одеський Хліб" у кримінальному провадженні номер 0002960 від 23 вересня 2019 року, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси надійшло клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах цивільного позивача ТОВ «Одеський Хліб» про арешт майна для забезпечення цивільного позову та збереження речових доказів

В обґрунтування своїх вимог адвокат зазначає, що матеріалами досудового розслідування, встановлено, що на протязі вересня 2019 року працівники ТОВ «Черкасихліб ЛТД» за попередньою змовою з окремими працівниками АТ «Сбербанк», використовуючи не ідентифікованих працівників приватних охоронних структур, незаконно знаходячись на території об`єкту (хлібзаводу №4 ) за адресою: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Генерала Петрова , буд.14, викрали майно для виробництва хлібобулочної продукції на загальну суму 128872166,00 грн., що співпадає із балансовою вартістю майна, переданого слідчим ОСОБА_8 ТОВ «Одеський хліб» на відповідальне зберігання та балансовою вартістю орендованого зазначеним товариством майна.

Враховуючи положення, передбачені п.10 ч.1 ст.56, ч.1 ст.61, ч.1 ст.128 КПК України, потерпілим ТОВ «Одеський Хліб» у даному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов до ТОВ « Черкасихліб ЛТД» та ПАТ «СБЕРБАНК» про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди у розмірі 128872166,00 грн.

Вказаний цивільний позов ТОВ «Одеський Хліб» зареєстровано Малиновським відділом поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області. Враховуючи положення ч.1,2 ст.61 КПК України з моменту пред`явлення ТОВ «Одеський хліб» цивільного позову, вказана юридична особа набула прав та обов`язків цивільного позивача у зазначеному кримінальному провадженні, а тому вважає, що відповідно до вимог ст.2 КПК України повинні бути забезпечені законні інтереси ТОВ «Одеський Хліб», як цивільного позивача у кримінальному провадженні, на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Крім того на думку адвоката, існують об`єктивні обставини вважати, що службовими особами ПАТ «СБЕРБАНК», ТОВ «Черкасихліб ЛТД» та/або іншими невстановленими особами, з метою приховування слідів злочину, будуть вчинені дії направлені на приховування та/або перетворення та/або пересування та/або передачу та/або відчуження майна, що перебувало у користуванні ( володінні) ТОВ «Одеський Хліб».

Таким чином для забезпечення цивільного позову та збереження речових доказів адвокат просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно (нежитлові будівлі, споруди та приміщення) шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (ідентифікаційний код: 25959784, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46) та ТОВ «Черкасихліб ЛТД» здійснювати користування, відчуження та розпорядження майном, а також розглянути можливість щодо передачі на відповідальне зберігання з правом експлуатації та управління Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Хліб» (ідентифікаційний код: 41742207, місцезнаходження: 65078, Одеська область, місто Одеса, вул. Генерала Петрова, будинок № 14) в особі директора ОСОБА_9 зазначене майно. Крім того адвокат у своєму клопотанні просить накласти арешт на іменні цінні папери іметента ПАТ «Одеський Коровай» (Код ЄДРЮФОП 00376886), які були передані ТОВ «Одеський Хліб».

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник АТ «СБЕРБАНК» ОСОБА_5 та представник ТОВ «Черкасихліб ЛТД» ОСОБА_6 , вважають, що клопотання є безпідставним, необґрунтованим та таким що не може бути задоволеним, при цьому надали слідчому судді свої письмові заперечення.

Слідчий Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 відносно вирішення питання про накладання арешту на майно покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку адвоката, слідчого, позицію представників АТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «Черкасихліб ЛТД», вивчивши матеріали кримінального провадження № 0002960, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, 23 вересня 2019 року до чергової частини Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси про внесення відомостей за фактом звернення адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Одеський Хліб» щодо вчинення посадовими особами ТОВ «Черкасихліб ЛТД» та акціонерним товариством «СБЕРБАНК» таємного викрадення майна, а саме майна для виготовлення хлібобулочної продукції ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ХЛІБ», що розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Генерала Петрова, 14, на суму 128872166 гривень. 23 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0002960 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 185 КК України.

20 вересня 2019 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах потерпілого та цивільного позивача ТОВ «Одеський Хліб» до ТОВ «Черкасихліб ЛТД» та АТ «СБЕРБАНК» заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок злочину у розмірі 128872166, 00 гривень.

Постановою старшого слідчого Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 04 жовтня 2019 року ТОВ «Одеський Хліб» визнано потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0002960. Цією ж постановою слідчий визнав представником потерпілого та цивільного позивача ТОВ «Одеський Хліб» адвоката ОСОБА_4 , а також представником за довіреністю ОСОБА_10 .

Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 31 травня 2017 року в справі №910/24418/16 було видано наказ згідно якого постановлено в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ «Одеський коровай» перед банком за укладеними договорами звернено стягнення на предмет застави за Договором застави від 30 серпня 2010 року шляхом передачі такого майна у власність банку та вилучено таке майно у ПАТ «Одеський коровай»; рішенням Київського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2018 року в справі №910/24415/16 було видано наказ згідно якого постановлено в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ «Одеський коровай» перед банком за укладеними кредитними договорами звернено стягнення на предмет застави за Договором застави від 11 червня 2014 року шляхом передачі такого майна у власність банку та вилучено таке майно у ТОВ «Котовський хлібзавод»; рішенням Господарського суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року в справі №910/24417/16 було видано наказ згідно якого постановлено в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ «Одеський коровай» перед банком за укладеними кредитними договорами звернено стягнення на предмет застави за Договором застави від 11 червня 2014 року шляхом передачі такого майна у власність банку та вилучено таке майно у ТОВ «Білгород-Дністровська паляниця».
Згідно з ч. 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 статті 170 КПК України).

Частинами 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали кримінального провадження оглянуті слідчим суддею, свідчать про те, що на даному етапі досудового розслідування не встановлені обґрунтовані підстави вважати, що майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення посадовими особами АТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «Черкасихліб ЛТД», або воно є предметом кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав вважати що перелічене в клопотанні адвоката майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Крім того, в матеріалів кримінального провадження відсутні відомості які б свідчили, що посадові особи до яких пред`явлено цивільний позов причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 185 КК України.
Під час розгляду клопотання про арешт майна у судовому засіданні адвокатом не надано належних доказів, які б давали беззаперечні підстави слідчому судді дійти до висновку про наявність необхідності накладання арешту на рухоме та нерухоме майно, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що відмова в накладанні арешту не зможе призвести до його зникнення, знищення, приховування та інші негативні наслідки, що зможуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вивченням доводів викладених у клопотанні про арешт майна та матеріалів які надані у судовому засіданні представниками АТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «Черкасихліб ЛТД», слідчим суддею встановлено, що нерухоме мано, на яке ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ХЛІБ» просить накласти арешт на даний час не належить ані АТ «СБЕРБАНК», ані ТОВ «Черкасихліб ЛТД», про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна. Дане майно використовується ТОВ «Черкасихліб ЛТД» на умовах оренди, про що свідчать копії відповідних договорів за номером 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11. Отже слідчий суддя вважає, що арешт майна буде перешкоджати юридичній особі належним чином здійснювати господарську діяльність і ніякі забезпечення заявленого цивільного позову не виправдають таке втручання у право та інтереси власників майна. Слідчому судді не надано доказів того, що добросовісні власники майна, повинні нести цивільну відповідальність.

Також варто відзначити, що ні з матеріалів кримінального провадження, ні з клопотання адвоката про арешт майна, не можливо чітко встановити яке відношення спірне майно має до розслідування вчиненого злочину, крім того, слідчий суддя взагалі ставить під сумнів факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частино 5 статті 185 КК України - крадіжка, вчинена в особливо великих розмірах або організованою групою, оскільки з матеріалів кримінального провадження, не вбачається, що майно для виготовлення хлібобулочної продукції, належить ТОВ «Одеський Хліб».

На підставі викладеного накладання арешту на майно юридичної особи, службової особи які, не мають статусу підозрюваного або обвинувачення та не несуть за законом матеріальної відповідальності суперечить вимогам положенням статті 41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Чинним законодавством передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою частина 8 статті 170 КПК України).
Досліджуючи цивільний позов потерпілого, слідчим суддею встановлено, що заявником не обґрунтовано ні розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ні факт завдання шкоди, а також розмір цієї шкоди. Всі доводи адвоката про розмір шкоди базуються лише на виданій захисником довідці про розмір матеріальних збитків у кримінальному провадженні, що суперечить вимогам закону, у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність доказів розрахунків завданої шкоди.

В матеріалах кримінального провадження міститься довідка про балансову вартість майна ТОВ «Одеський Хліб, яке використовується для виготовлення хлібобулочних виробів на хлібзаводі № 4 у місті Одесі, де вказано 2101 найменування, в якій зазначається остаточна балансова вартість в гривнях, однак слідчий суддя не може прийняти її до уваги, оскільки не відоме її походження, та взагалі вона не відповідає Державним стандартам, які містять вимоги щодо оформлення та складання зазначених довідок.

Щодо накладення арешту на цінні папери, які належать іншим юридичним особам, то щодо вказаного майна відкриті виконавчі провадження щодо звернення стягнення на таке майно, а наявність у подальшому арешту унеможливить виконання судових рішень про звернення стягнення на майно, які відповідно до Конституції України підлягають виконанню.

Що стосується вимог адвоката в частині передачі рухомого та нерухомого майна на відповідальне зберігання з правом експлуатації та управління Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Хліб» (ідентифікаційний код: 41742207, місцезнаходження: 65078, Одеська область, місто Одеса, вул. Генерала Петрова, будинок № 14) в особі директора ОСОБА_9 , слід відмітити, що вказана вимога взагалі не узгоджується з вимогами КПК України.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_9 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката про арешт нерухомого та рухомого майна не відповідає положенням Конституції України, КПК України та практикі Європейського суду з прав людини, та накладання арешту на майно з подальшою забороною ТОВ «Черкасихліб ЛТД» здійснювати користування, вказаним майном, може призвести до настання негативних наслідків, оскільки майно задіяне в безперебійному виробництві хлібобулочної продукції для забезпечення потреб населення міста Одеси та Одеської області.

Керуючись ст. ст.170 - 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 діючого в інтересах потерпілого та цивільного позивача ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ХЛІБ" у кримінальному провадженні номер 0002960 від 23 вересня 2019 року, про арешт майна.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 22 жовтня 2019 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1