справа №562/2480/19
У Х В А Л А

20.11.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів Рівненської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000432 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000432 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України складений відповідно до вимог ст.291 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Здолбунівському районному суду Рівненської області.

Підстав для зупинення провадження відповідно до ст.335 КПК України або закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України, немає.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, зареєстрований та проживає на території Чернівецької області, тому має змогу вільно пересуватися та покидати місце фактичного проживання на довгий період часу та перебувати у будь-якому іншому місці. З метою уникнення відповідальності за вчинене ним діяння, існують об`єктивні ризики можливості переховування обвинуваченим від суду та правоохоронних органів. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став і після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисний злочин проти власності, тому є підстави вважати, що обвинувачений є суспільно-небезпечною особою і, перебуваючи на волі, знову може вчинити новий злочин. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити перебування обвинуваченого за місцем свого проживання, своєчасне його з`явлення до суду, попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 подали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. Будь-яких претензій до обвинуваченого не мають.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважають, що достатнім заходом забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, ОСОБА_4 має сечокам`яну хворобу, однак у слідчому ізоляторі він не отримує належної медичної допомоги.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно положень ч.ч.2-3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховуються вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурором належним чином обґрунтовано, що обставини, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом встановлено, що у квітні 2019 року ОСОБА_4 звільнено з місць позбавлення волі, після відбуття покарання обвинувачений на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні корисливі злочини, кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 перебувають на розгляді в Здолбунівському районному суді Рівненської області та Сторожинецькому районному суді Чернівецької області.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, а також для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 не надано суду жодного доказу щодо неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі за станом здоров`я.
Тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання до задоволення не підлягає.
13 листопада 2019 року на адресу Здолбунівського районного суду надійшла ухвала Сторожинецького районного суду Чернівецької області для вирішення питання про об`єднання кримінального провадження № 723/2806/19 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України з даним кримінальним провадженням.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо об`єднання кримінальних проваджень Здолбунівським районним судом Рівненської області, оскільки він зареєстрований та проживає на території Сторожинецького району Чернівецької області, тому просив Сторожинецький районний суд Чернівецької області об`єднати і розглядати кримінальні провадження щодо нього.

Прокурор вважає, що об`єднання кримінальних справ ускладнить розгляд даного кримінального провадження, оскільки потерпілі та свідки у кримінальному провадженні № 723/2806/19 проживають на території Чернівецької області, а тому з метою дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження просить відмовити в об`єднанні кримінальних проваджень.

Відповідно до ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.217 КПК України встановлено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Враховуючи, що потерпілі та свідки у кримінальному провадженні № 723/2806/19, яке перебуває в провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області, проживають на території Чернівецької області, що може призвести до порушення розумних строків у разі розгляду справи Здолбунівським районним судом Рівненської області, тому кримінальні провадження об`єднанню не підлягає.

Судом з`ясовані питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді; визначено обсяг доказів, які будуть перевірятися в ході судового розгляду.

З огляду на викладене, наявні достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні професійним суддею одноособово.

Керуючись ст.ст.177, 183, 314-317, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в об`єднанні кримінального провадження № 723/2806/19 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, що перебуває в провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області, з кримінальним провадженням №0000432 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України

Призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, до судового розгляду.

Кримінальне провадження розглянути у відкритому судовому засіданні в приміщені Здолбунівського районного суду (вул.Незалежності,10, м.Здолбунів Рівненської області) о 10 год. 00 хв. 29 листопада 2019 року.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих та свідків.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 18 години 00 хвилин 17 січня 2020 року із збереженням визначеного раніше розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У випадку внесення заставодавцем застави та пред`явлення службовій особі місця ув`язнення документа, що підтверджує внесення застави, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з покладенням обов`язків прибувати до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

С у д д я