Справа № 487/7860/19
Провадження № 1-кс/487/8429/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , слідчого ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0003953 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
22.10.2019 року старший слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уникнення знищення, перетворення, відчуження та проведення незаконних дій із указаним майном.

Підставою для внесення клопотання стало те, що невстановлена особа заволоділа шляхом обману ОСОБА_3 , шахрайським шляхом заволоділа квартирою останнього та може проводити незаконні дій із указаною квартирою, з метою уникнення наслідків незаконних дій із майном, є необхідність у накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання про накладення арешту підтримав.

В судовому засіданні потерпілий просив клопотання про накладення арешту задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0003953 від 11.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.10.2019 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який просить вжити заходів до невстановленої особи, котра шахрайським шляхом заволоділа належною йому на праві власності квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час допиту ОСОБА_3 в якості потерпілого, останній пояснив, що на початку серпня 2019 року він познайомився із жінкою на ім`я ОСОБА_5 (ромської національності). Через деякий час знайомий ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 запросив його погостювати у них вдома, та він погодився. Ще через деякий час, його перестали випускати з дому, де мешкала ОСОБА_5 та він втік. Після цього, ОСОБА_6 знову його забрав до себе додому, де він проживав ще деякий час у сараї. В послідуючому ОСОБА_6 відвіз його до нотаріуса, де сказав йому підписав нотаріальну довіреність, що останній і зробив, взамін на купівлю йому іншої квартири. Після слідкуючої втечі з будинку ОСОБА_5 , він приїхав до себе додому, але двері вже були замінені та там проводяться ремонті роботи. З цього приводу, він звернувся до Заводського відділу поліції, для написання заяви щодо вчинення відносно нього шахрайських дій з боку ОСОБА_6 , оскільки на даний час квартиру йому ніхто іншу не придбав та мекати йому нема де.

Згідно відповіді КП ММБТІ, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, із квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріальні дій щодо переоформлення квартири на іншу особу не проводилися.

Отже виходячи з того, що невстановлена особа, шляхом обману ОСОБА_3 , шахрайським шляхом заволоділа квартирою останнього та може проводити незаконні дій із указаною квартирою, з метою уникнення наслідків незаконних дій із майном, є необхідність у накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим доведено що майно, щодо якого ініційоване клопотання, є об`єктом кримінально протиправних дій, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0003953 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уникнення знищення, перетворення, відчуження та проведення незаконних дій із указаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_7