ВИРОК
іменем України

21 червня 2019 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0000087 від 22 липня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, приватного підприємця, не судимого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, не працюючого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, джерелом отримання додаткових доходів на постійній основі обрав злочинний шлях, та для вчинення спільної тривалої злочинної діяльності й отримання значних кримінальних прибутків, у першій половині липня 2015 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , який діяв за погодженням з особами 1 та 2, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, на добровільній основі вступив до створеної та очолюваної особою 2 організованої групи, метою діяльності якої було вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Надавши добровільну згоду на участь у створюваній особою 2 злочинній групі, ОСОБА_5 на підставі спільних інтересів, пов`язаних із переправленням нелегальних мігрантів через державний кордон України та отримання значних кримінальних доходів від такої діяльності, особисто підшукав та залучив у першій половині липня 2015 року до складу організованої групи для вчинення спільної злочинної діяльності у якості виконавця ОСОБА_4 , з яким перебував у дружніх відносинах.

За участь у вищевказаних протиправних діях ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 разом з особою 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, грошову винагороду за незаконне переміщення однієї особи через державний кордон у розмірі 200-300 доларів США. При цьому, ОСОБА_5 повідомив останніх про наявність організатора цього злочину, який систематично замовлятиме переправлення нелегальних мігрантів та забезпечуватиме фінансування зазначеної злочинної діяльності.

ОСОБА_4 на підставі спільних інтересів, пов`язаних із переправленням нелегальних мігрантів через державний кордон України та отримання значних кримінальних доходів від такої діяльності, діючи за погодженням із іншими членами організованої групи, залучив у першій половині липня 2015 року до складу організованої групи для вчинення спільної злочинної діяльності у якості співвиконавця особу 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, як особу, яка проживає у безпосередній близькості до державного кордону України.

Виконуючи спільний злочинний задум, особа 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, у першій половині липня 2015 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) до безпосереднього незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинюваного організованою групою, залучив як співвиконавця невстановлену на теперішній час слідством особу на ім`я ОСОБА_7 , який добре обізнаний із шляхами незаконного перетинання білорусько-українського кордону.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у першій половині липня 2015 року, спільно з особами 1, 2 та 3, та невстановленою на теперішній час особою на ім`я ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним умислом, зорганізувалися з останніми в стійке кримінальне об`єднання - організовану групу.

На основі розробленого єдиного плану злочинних дій, відомого всім її учасникам, із розподілом функцій та ролей кожного учасника групи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяли на себе роль співвиконавців вчинення членами очолюваної особою 2 організованої групи злочинів.

Останній, діючи як організатор угрупування, визначив найбільш оптимальні шляхи реалізації злочинного плану та правила поведінки, спрямовані на досягнення його результату, створення тісних стосунків, які базувались на спільному бажанні кожного з членів організованої групи вчиняти злочини з метою отримання кримінальних прибутків для задоволення власних потреб у грошах.

У подальшому, він здійснював планування вчинення злочинів, за допомогою засобів мобільного зв`язку координував дії співучасників (виконавців, пособників тощо) щодо організації доставки нелегальних мігрантів по території України до українсько-польського кордону, їх тимчасового перебування на території України та подальшого переправлення через державний кордон України до Республіки Польща, здійснював фінансування утвореної ним організованої групи та розробляв заходи, направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за вчиненні злочини. Тобто, особа 2 на засадах стійкості, зорганізованості, планування та дотримання внутрішньої дисципліни утворив стійку організовану групу, керував нею, забезпечував взаємозв`язок між діями усіх її учасників та фінансування злочинної діяльності.

Відповідно, особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, виконуючи відведену йому роль підбурювача спланованих злочинів, повинен був підшукувати співучасників (виконавців та пособників) вчинюваних організованою групою злочинів, які б приймали участь в безпосередньому незаконному переправлені осіб через державний кордон з території Республіки Білорусь до України, та, у подальшому - до країн Західної Європи, пропонувати їм незаконну винагороду за вчинення злочинів, забезпечувати зв`язок цих співучасників з керівником організованої групи.

У свою чергу ОСОБА_5 , діючи як співвиконавець спланованих злочинів, за винагороду у розмірі 300-400 доларів США за кожну незаконну переправлену через державний кордон України особу, повинен був забезпечувати таємне перебування мігрантів на території Республіки Білорусь, безперешкодне доставляння з території цієї країни до лінії державного кордону України нелегальних мігрантів, їх переміщення через українсько- білоруський кордон, здійснювати їх перевезення до визначеного ним місця таємного перебування, забезпечувати їх харчуванням, засобами мобільного зв`язку та через певний проміжок часу, за вказівкою особи 2, перевозити у інше, визначене організатором групи, місце, та передавати невстановленим на теперішній час слідством особам.

Роль особи 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, та невстановленої на теперішній час слідством особи на ім`я ОСОБА_7 , як безпосередніх виконавців злочину, полягала у тому, що вони за грошову винагороду 100 доларів США за кожного переправленого через кордон незаконного мігранта, повинні були таємно їх переховувати на території Республіки Білорусь поблизу україно-білоруського кордону, безпосередньо незаконно переправляти цих осіб через державний кордон України з території Республіки Білорусь до України, де їх мали зустрічати ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 .

Роль ОСОБА_4 , як співвиконавця злочину, полягала у тому, що він за грошову винагороду, 100 доларів США за кожного переправленого через кордон незаконного мігранта, повинен був зустрічати безпосередньо на державному кордоні України супроводжуваних особою 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 нелегальних мігрантів, перевозити їх спільно з ОСОБА_5 від лінії державного кордону до місця їх таємного перебування на території Ратнівського району Волинської області.

Зазначеною організованою групою на території Волинської області, скоєно тяжкий злочин, пов`язаний із незаконним переправлення осіб через державний кордон України, за наступних обставин.

Так, особа 2, використовуючи засоби мобільного зв`язку, 22.07.2015 під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_5 про необхідність незаконного переправлення у вказаний день через білорусько-український кордон 6 нелегальних мігрантів, яких, невстановлені досудовим слідством особи, повинні були доставити до прикордонної смуги Республіки Білорусь.

У ході спілкування перелічені вище особи домовились про те, що ОСОБА_5 повинен був отримати 2 500 доларів США, як плату за вчинення даного злочину, які останній мав би розподілити між рештою членів організованої групи. Згодом, особа 2 надав вказівку ОСОБА_5 забезпечити можливість спілкування незаконно переміщених нелегальних мігрантів зі своїми родичами за допомогою телефонного зв`язку, з метою підтвердження факту переправлення на територію України.

Поряд з цим, діючи на виконання розробленого злочинного плану особа 2, погодивши в телефонному режимі деталі із співучасниками вчинюваного злочину, сформувавши вищевказану групу нелегальних мігрантів, 22.07.2015, використовуючи засоби мобільного зв`язку, організував їх таємне доставлення на мікроавтобусах «Фольксваген» та «Газель», за кермом яких знаходились невстановлені слідством особи, у село Черняни Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь, що знаходиться у безпосередній близькості від кордону з Україною, з метою подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України.

У першій половині дня 22.07.2015 невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_7 , за сприяння особи 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, котрий у телефонному режимі координував дії останнього, зустрів у селі Черняни Малоритського району Брестської області Республіки Білорусь групу нелегальних мігрантів у кількості 6 чоловік та здійснив їх незаконне переправлення через білорусько- український кордон в районі державних прикордонних знаків № НОМЕР_1 , в зоні обслуговування ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , де їх зустрів громадянин України ОСОБА_4 та провів у мікроавтобус, де на них чекав ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 невстановленими слідством транспортними засобами здійснили таємне доставлення нелегальних мігрантів за попереднім погодженням з ОСОБА_8 , який не був обізнаний з планом злочинної діяльності та заздалегідь не обіцяв приховувати злочин, на територію колишнього комбікормового заводу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де розмістили громадян Афганістану у одній із кімнат адмінбудівлі заводу. Після цього, ОСОБА_5 надав громадянам Афганістану їжу та засоби зв`язку, з метою спілкування з родичами та підтвердження факту переправлення на територію України нелегальних мігрантів.

Після чого, особа 2, маючи в наявності реквізити банківської кредитної картки «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я мами ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , яка не була обізнана із злочинними намірами свого сина, повинен був здійснити перерахунок на вказану банківську кредитну картку для ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , особи 3, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, та невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти за здійснення незаконного переміщення нелегальних мігрантів на територію України. Напередодні, 22.07.2015, як передоплату за вчинення вказаних протиправних дій, особа 2 за допомогою системи Western Union переказав ОСОБА_5 1000 доларів США, як частину обумовленої суми грошової винагороди за участь у злочині на каналі нелегальної міграції.

Через певний проміжок часу, у вказаний день, ОСОБА_8 , злякавшись що нелегально переміщених громадян Афганістану можуть виявити сторонні особи, на невстановленому слідством транспортному засобі, перевіз зазначених нелегальних мігрантів із вказаного приміщення колишнього комбікормового заводу на територію із значними насадженнями дерев, що знаходилася поблизу заводу на відстані 400-500 метрів, де залишив останніх.

Згодом, у вказаний день, ОСОБА_5 прибув до даних нелегальних мігрантів автомобілем марки «Ауді А4», р.н. НОМЕР_3 , та наказав 3 громадянам Афганістану: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 сідати у вказаний транспортний засіб, а ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 - очікувати на його повернення у зазначеному місці.

Після цього, ОСОБА_5 , з метою унеможливлення виявлення працівниками правоохоронних органів нелегальних мігрантів, намагався таємно вивезти їх із смт.Ратне Волинської області у невстановлене слідством місце для прихованого перебування останніх. Однак, 22.07.2015, близько 21 години, співробітниками УСБУ у Волинській області транспортний засіб «Ауді А4», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , в якому перебували перелічені вище громадяни Афганістану, на АДРЕСА_3 , було зупинено, а зазначене кримінальне правопорушення було виявлено та припинено.

Під час судового розгляду між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_16 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участю їхнього захисника ОСОБА_6 , 24 травня 2019 року укладено угоди про визнання винуватості.

Згідно з угодами, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззаперечно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначене покарання за вчинення ним вказаного злочину у виді штрафу у розмірі 3 236 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 55 012 грн., а обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначене покарання за вчинення ним вказаного злочину у виді штрафу у розмірі 5 295 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 90 015 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винуватими, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачені погоджуються на призначення узгодженого покарання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати покласти на обвинувачених. Цивільний позов не заявлено. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати за відсутністю для цього підстав.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000087 від 22 липня 2015 року, укладену 24 травня 2019 року між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_6 .

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000087 від 22 липня 2015 року, укладену 24 травня 2019 року між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 3236 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 55 012 грн. 00 коп.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 5 295 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 90 015 грн.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.

Процесуальні витрати покласти на обвинувачених. Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь держави по 92 грн. 07 коп. витрат за проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз, з кожного.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази легковий автомобіль марки Ауді А4, р.н. НОМЕР_3 разом з ключами до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, мобільний телефон марки Нокіа Х1, мобільний телефон марки Самсунг СТ19505, мобільний телефон марки Самсунг СТS8530 вважати повернутими їх власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1