№ 1-кс/755/7461/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0004805,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №0004805.

Так, у вказаній вище скарзі зазначено, що ухвалою слідчого судді Дніпровського райсуду м. Києва ОСОБА_5 №755/13933/19 (провадження № 1- кс/755/6366/19), яку ОСОБА_3 як потерпіла, передала до Київської міської прокуратури № 4, 19 вересня 2019 року, процесуальний керівник був зобов`язаний, у порядку ст. 220 КПК України, у триденний строк, розглянути її заяву і клопотання, проте, до цього часу належним чином ухвала не розглянута і невиконана, як і її клопотання, що є бездіяльністю процесуального керівника у кримінальному провадженні № 04805, яку вона оскаржує до суду. Зокрема, зазначила, що вона звернулась до Київської місцевої прокуратури № 4 з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0004805, окрім цього просила видати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, видати витяг з ЄРДР та вчинити ряд інших дій, передбачених кримінально-процесуальним законодавством.

У судове засідання ОСОБА_3 з`явилась, скаргу підтримала у повному обсязі, проохала її задовольнити, зазначаючи при цьому, що на день розгляду її скарги, клопотання, подані нею до прокуратури, так і не розглянуті.

Крім того, зауважила, що відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 09 вересня 2019 року було зобов`язано прокурора клопотання ОСОБА_3 задовольнити або відмовити у його задоволенні саме шляхом постановлення умотивованої постанови, однак, будь-якого процесуального рішення з цього приводу так і не винесено.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення скарги ОСОБА_3 та зазначив, що йому відомо з приводу вказаного вище кримінального провадження, дійсно, процесуальні рішення з приводу клопотання особи, що подала скаргу, не приймалися, а надавалася тільки відповідь, що клопотання перебуває на розгляді.

Заслухавши думку особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора, вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до неї додатки, слідчий суддя дійшов до наступного.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами ЄСПЛ, розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема його ст. 220 КПК України, визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту»), повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

У цьому випадку, як убачається з наданих матеріалів, суб`єктом оскарження було отримано клопотання особи, яка подала скаргу, однак, на цей час, у особи, що подала скаргу, відомості про результати розгляду зазначеного клопотання суб`єктом оскарження відсутні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дії за клопотанням, згідно зі ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №0004805 задовольнити.

Зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004805, вчинити дії, передбачені ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 20 серпня 2019 року в строки, визначені ст. 220 КПК України, з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя