Провадження №1кс/359/3659/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2019 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0001873, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дударків Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, 17.11.2019 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У цей час в будинку знаходились його дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 та зять ОСОБА_9 .

Близько, 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли у нього раніше за час спільного проживання, вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 знайшов у будинку ніж, з яким близько о 16 год. 40 хв., 17.11.2019, зайшов до ванної кімнати, де в цей час знаходився ОСОБА_9 .

У цей час, не припиняючи своїх злочинних намірів що умисного протиправного заподіянні смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_4 тримаючи ніж в правій руці, вдарив ОСОБА_10 в ділянку грудної клітини зліва чим спричинив проникаюче ножове поранення передньої стінки грудної клітини.

Одразу після цього ОСОБА_9 став чинити опір протиправним діям ОСОБА_4 , перешкоджаючи йому руками завдати повторних ударів ножем по тілу та покликав на допомогу. На заклик про допомогу прибіг ОСОБА_8 , який також став утримувати свого батька та забрав з його руки ніж, припинивши таким чином протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на вчинення умисного вбивства, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, внаслідок активного опору ОСОБА_9 протиправним діям стосовно себе, забирання ножа у батька ОСОБА_8 та надання своєчасної медичної допомоги.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

17.11.2019 року о 17 год. 00 хв. в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дударків, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, українця, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

18.11.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно поданого клопотання слідчого, підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 17.11.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , де було вчинено злочини, та вилучено металевий ніж; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які підтвердили факт причетності ОСОБА_4 до вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 ; медичною довідкою №325, відповідно якої ОСОБА_9 заподіяне проникаюче ножове поранення у ділянку передньої стінки грудної клітки зліва.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п.1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; п.3 незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; останній може незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню, оскільки останньому відомі анкетні дані потерпілих та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованого злочину, який супроводжувався насильством, щодо потерпілого, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний, може знову вчинити злочин відносно своїх родичів з метою помсти, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий у поданому клопотанні зазначає, що до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від учинення нових злочинів, не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства, не зменшить наявність вищенаведених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю, також він може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Також, не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Окрім цього, до підозрюваного ОСОБА_4 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, у зв`язку з тим, що останній може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, може погрожувати, підкупити потерпілих, свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, продовжувати свою злочинну діяльність, а також враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворої відповідальності за нього, підозрюваний може намагатися переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, відповідно до п.п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий вважає, що є обґрунтовані підстави для не визначення судом розміру застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, слідчий вважає, що у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати по відношенню до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний проти клопотання заперечував, просив не позбавляти його волі, оскільки він цього не переживе. Він не пам`ятає обставин, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Захисник підозрюваного проти клопотання заперечив, посилаючись зокрема на можливу необґрунтованість підозри у замаху на вбивство, оскільки до підозрюваного перед подією також застосовувалось насилля, та відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши позицію прокурора, позицію підозрюваного та захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
У цьому зв`язку, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 особа 1939 року народження та підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має алкогольну залежність та раніше був направлений на лікування до КЗКОР «Київське обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання». Однак, таке лікування належного впливу на поведінку підозрюваного не здійснила, та за відсутності контролю рідних та близьких, він продовжив через деякий час вживати спиртні напої.
Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваної, яка має визначене місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, на утриманні батька 1937 року народження, який згідно довідки ЛКК № 244 від 30.05.2014 року зважаючи на ряд захворювань потребує стороннього догляду та не здатен до самообслуговування та рекомендації лікаря кардіолога, яким надано рекомендації щодо до обстеження та лікування ОСОБА_12 , з огляду на відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
Крім того, зважаючи на обставини інкримінованого підозрюваному діяння, перебування в стані алкогольного сп`яніння, з метою недопущення побідної поведінки особи похилого віку, суддя вважає за необхідне заборонити ОСОБА_4 вживати спиртні напої на період досудового слідства, як мінімум. Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додатковий обов`язок щодо проходження лікування від алкогольної залежності у період дії запобіжного заходу.
З цією метою слід надати ОСОБА_4 для залишення місця проживання для проходження відповідного лікування.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 183, 184, 186, 192-194, 196, 199, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з визначенням обов`язків, які діють протягом двох місяців, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, на першу вимогу; заборони спілкування із потерпілим ОСОБА_9 та свідками в кримінальному провадженні, щодо обставин кримінального правопорушення; не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду (в залежності від стадії розгляду) свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ); заборонити ОСОБА_4 вживання спиртних напоїв та зобов`язати останнього пройти курс лікування від алкогольної залежності.

Надати дозвіл ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на залишення місця проживання лише у зв`язку з необхідністю та на термін лікування від алкогольної залежності.

Термін дії ухвали слідчого судді та відповідних обов`язків відносно ОСОБА_4 становить до 24.00 год. 18.01.2020 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена прокурором, захисником та підозрюваною до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з моменту оголошення ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 22.11.2019 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1