Справа №295/7327/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000107 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Житомирського району та області, громадянина України, неодруженого, на утриманні немає неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

в останнє 10.01.2014 Житомирським районним судом Житомирської області за ст.289 ч.3 КК України дщо 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна: ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07.05.2010 року покарання пом`якшено до 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

30.09.2013 Черняхівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі;

27.06.2014 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за вироками від 10.01.2014 та 30.09.2013 визначено остаточне покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі;

20.07.2018 ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звільнений умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 20 днів;

за ст. ст. 186 ч.2, 185 ч.2КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
05.01.2019 року близько 13 год.30 хв. ОСОБА_3 перебував поблизу під`їзду № 4 будинку № 96 по вул. І. Мазепи в м. Житомирі, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час заходила до вищевказаного під`їзду.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме пакету чорного кольору та його вмісту, який знаходився в руках у ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та, в той же час, коли остання заходила до вищевказаного під`їзду, застосовуючи фізичну силу, руками штовхнув ОСОБА_6 у спину, від чого остання втратила рівновагу та впала на коліна, випустивши з рук пакет. Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, повторно відкрито викрав пакет чорного кольору, в якому знаходилось належне потерпілій майно, а саме: продукти харчування, загальною вартістю 250 грн., сумка із шкірозамінника, вартістю 100 грн., гаманець шкіряний, вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 грн., грошові кошти в сумі 700 грн. та пенсійна картка АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_3 разом з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілий матеріальної шкоди на загальну суму 1200 грн.

В подальшому, того ж дня, у невстановлений слідством час та місці, у ОСОБА_3 , який оглянув вміст викраденого пакету, що належить ОСОБА_6 , виявив банківську картку АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій, а саме грошових коштів, які знаходилися на вказаному банківському рахунку.

Скориставшись цим, ОСОБА_3 в той же день, в період з 14 год.02 хв. по 15 год. 58 хв., використовуючи постермінали у продуктовому магазині «Гранат» по вул. Домбровського, 86, продуктовому магазині «Продукти» по вул. Покровська,43 та магазині «Квара» по вул. Грушевського, 26 в м. Житомирі, діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав грошові кошти з вищевказаної банківської картки на ім`я потерпілої в сумі 2011 грн., спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3211 грн. 55 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов визнав повністю і показав, що за обставин зазначених в обвинувальному акті заволодів майном потерпілої. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії:

-за ст. 186 ч.2 КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно;

-за ст. 185 ч.2 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ст. 185 ч.2 КК України, згідно ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, ст. 186 ч.2 КК України згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, під час умовно-дострокового звільнення вчинив новий корисливий злочин, характеризується посередньо, критично ставиться до вчиненого.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі. Відсутні підстави для застосування положень ст.ст. 75,76 КК України прр призначенні покарання.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Прокурором заявлено клопотання про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу з застави на тримання під вартою. В обґрунтування зазначив, що існують ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений буде переховуватися, оскільки під час судового розгляду останній на виклики суду не з`являвся, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладався слуханням та судом застосовувався примусовий привід обвинуваченого. При цьому, обвинувачений залишив місце свого проживання, про його зміну не повідомив суд, чим порушив обов`язки покладені на нього, а саме з`являтися на виклики до суду та повідомляти про зміну місця проживання.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2019 ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави в сумі 40.000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Застава була внесена матір`ю обвинуваченого 03.04.2019 на депозитний рахунок.

Суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою, оскільки під час судового розгляду, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, обвинувачений в судові засідання не з`являвся, про поважність причин своєї неявки суду не повідомляв, порушив обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді від 03.04.2019, а саме не з`являвся до суду, змінив місце свого проживання, про що не повідомив суд. Зазначене вказує на існування ризиків, що обвинувачений буде переховуватися.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 182 КПК України, у зв`язку з порушенням обвинуваченим обов`язків покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу, застава внесена ОСОБА_7 в сумі 40.000 грн. звертається в дохід та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.186 ч.2, 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

-за ст. 186 ч.2 КК України - 4 роки позбавлення волі;

-за ст. 185 ч.2 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді - 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Житомирського районного суду від 10.01.2014 року та призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_3 змінити запобіжний захід з застави на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В порядку ч.2 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04. по 04.04.2019 року, з 01.09.2019 по день набрання вироком законної сили.

Заставу в сумі 40.000 (сорок тисяч) грн. внесену на депозитний рахунок суду 03.04.2019 ОСОБА_7 за ОСОБА_3 - звернути в дохід та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування майнової шкоди 3211 (три тисячі двісті одинадцять) грн. 55 коп.

Речові докази: СД-диски та та торгівельні чеки зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1