ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 647/3366/14-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/634/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: перегляд вироку за
нововиявленими обставинами
У Х В А Л А

іменем України

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області 24 травня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2016 року, яким: ОСОБА_8 , засуджено: за ч.2 ст.194 КК України на 6 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою суду першої інстанції залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання в Україні не має, тимчасово мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимостей, про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2016 року, яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції послався на те, що вимоги захисника, викладені в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, зводяться до незгоди з вироком суду першої інстанції і не відповідають вимогам ст.459 КПК України, якими передбачено обставини, які визнаються нововиявленими. Судом встановлено, що заявником не вказано обставин, які могли вплинути на судове рішення та не могли бути відомі суду та учасникам кримінального провадження під час судового розгляду. Обставини, на які посилається заявник як нововиявлені, зокрема, відсутність оригіналів флеш накопичувачів слідчих дій та наявність зовсім інших носіїв у матеріалах провадження, судом визнано такими, що не свідчать про наявність підстав для перегляду обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами. Крім того, судом першої інстанції зауважено, що обставини, на які посилається захисник в заяві, досліджувались у судовому засіданні, інформація на флеш накопичувачах відтворювалась у судовому засіданні, під час перегляду законності вироку суду першої інстанції судами апеляційної та касаційної інстанції не було виявлено будь-яких порушень під час встановлення фактичних обставин справи, дослідження доказів, зокрема, фальсифікації доказів. Інші посилання захисника в заяві визнано судом такими, що зводяться до переоцінки доказів, які вже були предметом розгляду судами апеляційної та касаційної інстанцій та не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою суду, посилається на те, що наявність в матеріалах неоригінальних флеш накопичувачів, тобто фальсифікація матеріалів, не могла бути відома судам апеляційної та касаційної інстанції. Вказує, що одного з носіїв не вистачає в матеріалах кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_8 не було надано на ознайомлення вказані флеш накопичувачі. Наголошує, що у клопотанні про дослідження інформації флеш накопичувачів стороні захисту було відмовлено і судом безпідставно вказано про те, що вона досліджувалась. Апелянт зауважує, що обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні підпалу побудоване виключно на показаннях потерпілих, які перебувають з засудженим у неприязних відносинах. Вважає недоведеним обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, оспорює наявність складу вказаного злочину. Стверджує, що ні судом першої інстанції, ні судами апеляційної та касаційної інстанцій не досліджувались речові докази. Вказує, що стороною обвинувачення не доведено винуватість ОСОБА_8 в обсязі висунутого йому обвинувачення. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження за заявою захисника про перегляд вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2016 року.

Заслухавши доповідача апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника, а ухвалу суду першої інстанції без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами і правильно зазначено, що в ній викладена лише незгода апелянта з вироком щодо ОСОБА_8 , а також незгода з результатами перевірки законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення судами апеляційної та касаційної інстанцій, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 ст.459 КПК України визначено вичерпний перелік нововиявлених обставин, якими визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

Як убачається зі змісту вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 19.04.2016 року, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України на 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 13.06.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.03.2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

В ході перегляду вироку суду першої інстанції за апеляційному та касаційному порядку будь-яких нових обставин, а також фактів фальсифікації доказів не було виявлено.

У пунктах 42, 43 свого рішення від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» ЄСПЛ наголошував на тому, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Зі змісту заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та його апеляційної скарги, вбачається, що вони не містять інформації та новоявлених обставин, які визнаються у переліку ч.2 ст.459 КПК України, такими, які б підтверджували невинуватість засудженого або свідчили про наявність обставин, які не були та не могли бути відомі під час розгляду вказаного кримінального.

Вказуючи про невідповідність флеш накопичувачів, наявних в матеріалах справи тим, які вказані в протоколах, апелянт не наводить жодних доказів такої підміни доказів, жодним чином не спростовує висновки суду про те, що всі наявні докази були предметом безпосереднього дослідження в суді першої інстанції. Апелянтом не надано доказів того, що він звертався з відповідними клопотаннями про дослідження доказів і такі клопотання не були розглянуті.

Доводи про відсутність доказів вчинення злочинів саме ОСОБА_8 жодним чином не вказують на наявність обставин, які не були відомі та не досліджувались ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції. Захисником надано власну оцінку показанням сім`ї ОСОБА_10 та висловлено незгоду щодо отриманих показаній.

Крім того, доводи, викладені в заяві захисника ОСОБА_11 , зводяться до незгоди з вироком суду першої інстанції, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що речові докази безпосередньо не досліджувались у жодній судовій інстанції, оскільки учасниками кримінального провадження не заявлялось жодних клопотань про таке дослідження, обвинувачений та його захисники були ознайомлені з матеріалами провадження, крім того, такі доводи не свідчать про нововиявлені обставини і наявність перегляду вироку саме на заявлених вимогах.

Необґрунтованими є вказівки апелянта, які стосуються фактичних обставин справи, зокрема оцінки показів свідка ОСОБА_12 , штучного створення умов, які свідчили про вчинення підпалу будинку, оскільки такі вказівки зводяться до переоцінки доказів та фактичних обставин справи, а не наявності обставин, які не були або не могли бути відомі.

Ці ж обставини були предметом перевірки під час апеляційного розгляду і не знайшли свого підтвердження.

Отже, незгода захисника ОСОБА_7 з вироком суду першої інстанції що ОСОБА_8 , який набрав законної сили та звернутий до виконання, не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Колегією суддів не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

З огляду на викладене, рішення суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області 24 травня 2019 року щодо нього - без змі н.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2