Справа № 463/2388/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/261/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2018 року призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 за цим вироком вирішено рахувати з моменту звернення його до виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання, що відбувається за попереднім вироком та рахується починаючи з 14.07.2018 року.
ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 4 квітня 2018 року, в обідній час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, діючи з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, перебуваючи на дитячому майданчику зі своєю донькою ОСОБА_9 на вул. Садівничій у м. Львові поряд зі школою № 42, побачив у її вухах золоті сережки, які їй подарувала бабуся на день народження, вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для інших людей, а його малолітня донька ОСОБА_9 не усвідомлює факт крадіжки через свій вік, таємно викрав вищевказані золоті сережки, вартістю 2500 грн., які поклав собі в кишеню, та, відвівши доньку додому до своєї матері ОСОБА_10 , пішов у невідомому напрямку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року змінити та пом`якшити йому покарання. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував положення ст. 66 КК України, а саме обставини, які пом`якшують покарання, - зізнання у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину. А також суд першої інстанції не врахував перебування на його утриманні малолітньої доньки ОСОБА_9 , а також те, що він хворіє на гепатит С та перебуває на обліку захворювання ВІЛ-СНІД у медичній установі ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19». Вважає, що у суду першої інстанції було достатньо підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_7 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обгрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України. Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Щодо покарання, з яким сторона захисту не погоджуються, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину (згідно з ч.3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості); обране з урахуванням обставин злочину; обставин, що пом`якшує покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо малолітньої дитини; особи обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах; призначене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.

Покликання обвинуваченого в апеляційній скарзі на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого, як на підставу зміни вироку, колегія суддів до уваги не бере.

Призначивши ОСОБА_6 покарання один рік позбавлення волі, що не є максимальним для даного виду покарання, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам санкції ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції тим самим врахував усі обставини справи, наслідки злочину, особу обвинуваченого, про що зазначив у вироку.

У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2018 року суд першої інстанції вірно призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі, з чим колегія суддів погоджується.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено ч.2 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_6 не вбачає.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 69 КК України і в обґрунтування цього наведено дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Разом з тим, за змістом ч.1 ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Так, ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, а саме Галицьким районним судом м. Львова стосовно нього постановлено вирок 14 грудня 2018 року, проте такий на шлях виправлення не став та у короткий термін 4 квітня 2018 року повторно вчинив корисливий злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Твердження обвинуваченого, що суд першої інстанції не визнав такою, що пом`якшує, обставину наявність на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_9 , то таке не заслуговує на увагу, позаяк судом першої інстанції визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення стосовно своєї доньки ОСОБА_9 , що судом першої інстанції визнано обставиною, яка обтяжує покарання.

Обставин, які б дійсно беззастережно вказували на істотне зниження ступеня суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_6 злочину, як того вимагає норма закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, апеляційна скарга не містить, а тому підстав для застосування ст. 69 КК України немає.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою і приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 370-376 КПК України, є законним, обгрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для обвинуваченого в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4