20.05.2019 Єдиний унікальний номер 205/5408/18
Провадження №1-кп/205/392/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 12.07.2018 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001621

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мустаєва, Російської Федерації, громадянина України, який працює у ФОП « ОСОБА_4 » водієм, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2018 року близько 14 години 00 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався в Новокодацькому районі м. Дніпро, по проспекту Металургів з боку вулиці Криворізькій в напрямку проспекту Івана Мазепи.

Під час руху ОСОБА_3 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, жінки похилою віку ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину дороги справа наліво за напрямом його руху, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого в районі перехрестя з вулицею Ковельською, скоїв на неї наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому правої плечової кістки у нижній третині з повздовжнім зміщенням та заходженням кістковою відламку по довжині, забійної рани по внутрішній поверхні правого плеча у нижній третині; 4-х ділянок осаднення - по передній поверхні правого колінною суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, по передній поверхні лівого колінного суглобу, синця по передній поверхні лівої гомілки від верхньої до середньої третини, численних поверхневих ділянок осаднення верхніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичною визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Порушення правил безпеки дорожньою руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

-п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно він, при викладених у цьому вироку обставинах, у зазначеному місці та у вказаний час здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_9 , яка перетинала проїзджу частину з права на ліво до зупинки громадського транспорту, після чого зразу ж зупинився, викликав швидку допомогу та співробітників поліції.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснила, що 12.07.2018 року вона стояла на зупинці громадського транспорту та очікувала прибуття трамваю. Побачивши, що трамвай наближається, вона почала перетинати проїзджу частини з права на ліво по ходу руху автомобілів. В цей час, вона побачила вантажний автомобіль, який рухався у її напрямку. В цілях безпеки, вона вирішила повертатися до тротуару, однак не встигла, так як на неї було здійснено наїзд автомобілем під керуванням обвинуваченого, та її було доставлено до лікарні.

Окрім показів обвинуваченого та потерпілої, судом по справі досліджено письмові докази, а саме:

- із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми і фото-таблиці до нього від 12.07.2018 року слідує, що місцем огляду є перехрестя вул. Криворізької та пр. І. Мазепи в м. Дніпрі, де 12.07.2018 року близько 14 годин 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 ;

- згідно висновку судово-медичної експертизи за №2225е від 25.07.2018 року, у потерпілої ОСОБА_9 виявлено пошкодження у вигляді відкритого перелому правої плечової кістки у нижній третині з повздовжнім зміщенням та заходженням кістковою відламку по довжині, забійної рани по внутрішній поверхні правого плеча у нижній третині; 4-х ділянок осаднення - по передній поверхні правого колінною суглобу, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, по передній поверхні лівого колінного суглобу, синця по передній поверхні лівої гомілки від верхньої до середньої третини, численних поверхневих ділянок осаднення верхніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

- з протоколу проведення слідчого експерименту від 17.07.2018 року зі схемою та фототаблицею до нього, за участю ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 розказав та показав механізм ДТП, яке мало місце 12.07.2018 року;

- з висновку судової автотехнічної експертизи №5/10.1/545 від 25.07.2018 року вбачається, що водій автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП;

- речовими доказами у справі визнано:

* автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Заслухавши надані обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_9 , пояснення, дослідивши зазначені письмові докази, суд вважає що вина ОСОБА_3 в скоєнні злочину, при обставинах викладених у вироку, доведена повністю та його необережні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як такі, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого

ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст.75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Разом з цим, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, вважаючи, що вразі застосування такого виду покарання, обвинувачений та члени його сім`ї можуть опинитися у скрутному матеріальному становищі, а також, це може в подальшому ускладнити забезпечення виконання рішення суду щодо цивільно-правової відповідальності.

Призначення саме такого покарання на переконання суду, виконає мету покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню нових злочинів.

По справі потерпілою ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 , ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов про солідарне відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 50000 гривень з відповідачів, та про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 у розмірі 200000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, зазначивши, що матеріальну шкоду має відшкодовувати страхова компанія, а моральну шкоду він готовий відшкодувати, але в меншому розмірі.

Представник цивільного відповідача - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до зали суду не з`явились, надавши відзив на позовну заяву ОСОБА_9 у якому прохав відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки остання до страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди не зверталась, а тому, вважає, що у даному випадку відсутній спір про право на отримання виплат.

Цивільний відповідач ОСОБА_8 також заперечував проти задоволення цивільного позову у повному обсязі, зазначивши, що його відповідальність застрахована перед третіми особами, а тому, позовні вимоги мають бути спрямовані саме до страхової компанії.

Виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 , ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Так, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Одночасно з цим, згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 є працівником ФОП « ОСОБА_4 » у якому працює на посаді водія та 12.07.2018 року виконував безпосередню свої посадові обов`язки, а тому, відповідальність за завдану ним шкоду несе саме ФОП « ОСОБА_4 ».

Згідно із ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в судовому засіданні власником транспортного засобу «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , який є співвідповідачем по справі.

В той же час, як вбачається з полісу загальнообов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АК/8563416 від 11.04.2018 року, цивільна відповідальність ОСОБА_8 перед третіми особами застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Так, відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Таким чином, потерпілому належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-192цс16.

Звертаючись до полісу загальнообов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АК/8563416 від 11.04.2018 року вбачається, що у разі настання страхового випадку, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зобов`язується відшкодувати шкоду потерпілому у межах страхової виплати, яка у даному випадку складає 200 000 гривень на 1 потерпілу особу.

Таким чином, наявні всі законні підстави для відшкодування потерпілій шкоди саме ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

В той же час, як вбачається з відзиву ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» потерпіла ОСОБА_9 з заявами про страхове відшкодування до них не зверталась, тим самим, не реалізував свого права на отримання страхових виплат.

У зв`язку з тим, що потерпілою ОСОБА_9 відповідної заяви до страхової компанії подано не було, суд вважає, що право потерпілої на отримання страхових виплат не було порушено. Разом з цим, страхова виплата, передбачена полісом страхування №АК/8563416 від 11.04.2018 року в частині відшкодування шкоди за заподіяну шкоду життю і здоров`ю дорівнює 200 000 гривень на одного потерпілого, що повністю покриває заявлені потерпілою суми позовних вимог.

Таким чином, заявлені потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов в частині відшкодування матеріальних витрат не підлягають задоволенню.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає заявлену суму в розмірі 200000 гривень необґрунтовано завищеною, оскільки в ході судового розгляду, суду не було надано переконливих та достатніх доказів щодо глибини та характеру душевних страждань, які понесла потерпіла, мотивувавши заявлену суму.

У зв`язку з чим, суд вважає суму в розмірі 80 000 гривень буде достатньою та співрозмірною з фактично понесеними душевними хвилюваннями та глибиною фізичних страждань, які понесла потерпіла ОСОБА_9 , у зв`язку з отриманими тілесними пошкодженнями з вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

По справі є процесуальні витрати, які підлягають стягненню, а саме кошти витрачені на залучення експерта для проведення судової-автотехнічної експертизи за №5/10.1/545 від 25.07.2018 року вартістю 1144(тисяча сто сорок чотири) гривні.

Суд вважає, зазначена сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню судом у порядку встановленому ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , у зв`язку з частковим задоволенням цивільного позову, має бути скасований.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 , ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 відмовити.

Речові докази:

* автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського 114 повернути ОСОБА_8 за належністю;

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 17.07.2018 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової-автотехнічної експертизи за №5/10.1/545 від 25.07.2018 року вартістю 1144(тисяча сто сорок чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя - Секретар -