Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________Справа № 528/480/19
Провадження № 1-кп/528/88/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеокноференції Гребінківського районного суду Полтавської області з Державною установою «Полтавська установа виконання покарань ( № 23)» в межах кримінального провадження № 0000149, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2019, клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,,

УСТАНОВИВ:

у провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області на стадії підготовчого провадження перебуває вказане кримінальне провадження.

26.06.2019 до початку підготовчого судового засідання до суду надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , в якому процесуальний прокурор посилається на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з тяжкості вчиненого ним злочину та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Потерпіла ОСОБА_5 при вирішення клопотання поклалась на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вказав, що не має намір переховуватить від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов таких висновків.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 Кодексу).

Вимогою абзацу другого частини 3 статті 331 КПК України передбачено обов`язок суду повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).

Як вбачається з даних обвинувального акта ОСОБА_3 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, суд, дослідивши в підготовочому судовому засіданні обґрунтування, враховує наявність станом на теперішній час ризиків, передбачених п.1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховує сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що ОСОБА_3 не має постійного місця проживання та роботи, офіційних джерел отримання прибутку, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків у нього.

Також обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово вчиняв умисні злочини, має незняті та непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, при звільнення з місць позбавлення на шлях виправлення не став.

Оцінюючи всі ці обставини, заявлені в судовому засіданні та передбачені в ст.178 КПК України, суд зазначає про відсутність належних та допустимих даних, які є підставою для зміни або скасування запобіжного заходу на теперішній час під час розгляду справи в суді.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Таким чином, заявлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення та встановлені в підготовчому судовому засіданні, не зменшились та виправдовують продовження тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 Кодексу).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на два місяці, тобто з 26 червня 2019 року року по 24 серпня 2019 року , оскільки судове провадження неможливо завершити до спливу строку тримання під вартою останнього. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, визначену в ухвалі Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.05.2019 заставу обвинуваченому ОСОБА_3 у розмірі 38 420 гривень (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять грн 00 коп) та покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки у випадку внесення визначеної судом застави, залишити без змін.

Визначити двомісячний термін дїї обов`язків, покладених відповідно до ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.05.2019, у разі внесення застави, з дня її фактичного внесення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, а тому дана ухвала підлягає апеляційному оскарженню в порядку і троки , передбаченому ст. 395 КПК України.

Керуючись статтями 128, 177,178, 182, 331, 372 КПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 26.06.2019 по 24.08.2019 (включно).

Визначену в ухвалі Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.05.2019 заставу у розмірі 38 420 гривень (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять грн 00 коп), обвинуваченому ОСОБА_3 , та покладені на нього обов`язки у випадку внесення визначеної судом застави - залишити без змін.

Встановити двомісячний термін дїї обов`язків, покладених відповідно до ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.05.2019, у разі внесення застави, - з дня її фактичного внесення.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26.06.2019.

Cуддя ОСОБА_6