УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 206 КПК України, про незаконне тримання під вартою та звільнення особи,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області із заявою, в порядку ст. 206 КПК України, про незаконне тримання під вартою та звільнення особи, посилаючись на те, що частинами 2 та 3 ст. 206 КПК України передбачено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, та слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не доведе, згідно з ч. 5 ст. 206 КПК України, не перевищення граничного строку тримання під вартою.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа № 130/3195/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. На стадії досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2019 було продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 29.03.2019 до 27.05.2019 включно.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 у справі № 130/3195/15-к ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, ОСОБА_5 строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження було зараховано у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 09.07.2015 року по дату набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін у вигляді тримання під вартою, строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 був оскаржений в апеляційному порядку, а тому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, в силу ст. 532 КПК України, 13.06.2019 законної сили не набрав.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.07.2019 повернуто апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019, що означає те, що у відповідності до ст. 532 КПК України, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 набрав законної сили 10.07.2019, і з цієї дати відсутні будь-які, встановлені рішенням суду, запобіжні заходи відносно ОСОБА_5 .
При цьому, з врахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019, щодо зарахування ОСОБА_5 строку тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 09.07.2015 по дату набрання вироком законної сили, вважається, що ОСОБА_5 станом на 10.07.2019 відбув призначене покарання повністю, і навіть більш того.
Однак, станом на момент цього звернення, ОСОБА_5 , за відсутності будь-якого судового рішення, продовжує утримуватися в ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1", з перевищенням граничного строку тримання під вартою, тобто незаконно позбавлений волі, що в силу ч. 5 ст. 206 КПК України, зобов`язує прийняти рішення про його негайне звільнення з-під варти, в зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 звернувся з даною заявою до слідчого судді.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , пославшись на вищезазначені обставини, заяву підтримали та просили їх вимоги задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та матеріали особової справи ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 слід задоволити з наступних підстав.

Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною другою ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обгрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленному цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободу особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За змістом ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, ОСОБА_5 строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження було зараховано у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 09.07.2015 по дату набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін у вигляді тримання під вартою, строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 був оскаржений в апеляційному порядку, а тому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, в силу ст. 532 КПК України, 13.06.2019 законної сили не набрав.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.07.2019 повернуто апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019, а тому у відповідності до ст. 532 КПК України, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 року набрав законної сили 10.07.2019 року, і з цієї дати відсутні будь які, встановлені рішенням суду, запобіжні заходи відносно ОСОБА_5 .
Статтею 532 КПК України встановлено, що вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, судові рішення суду апеляційної набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 слід задоволити, оскільки законних підстав для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, а тому його слід негайно звільнити з-під варти із залу суду.

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 - задоволити.

Звільнити негайно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти із зали суду, як такого, що утримується в ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1" (21100, м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2), з перевищенням граничного строку тримання під вартою.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: