справа № 208/6070/17
№ провадження 1-кп/208/134/19
ВИРОК
Іменем України

02 грудня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янське справу кримінального провадження № 0001618 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по ч.1 ст.190 КК України, згідно угоди від 31.10.2019 року про примирення з потерпілим,

в с т а н о в и в:

31.10.2019 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.42, 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

18.06.2017 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля кафе, яке розташоване по вулиці Магнітогорській, 10 в м. Кам`янське, зустрівши раніше знайомого ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння належним останньому мобільним телефоном «Samsung Galaxy» шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, попросив у ОСОБА_7 зазначений телефон, нібито для здійснення дзвінків, при цьому не маючи наміру повернути його у подальшому власнику. Перебуваючи у довірливих відносинах з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 погодився і передав йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінків, після чого ОСОБА_8 утримуючи при собі зазначене майно, попрямував в напрямку вул. Айвазовського в м. Каменському, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та мобільним телефоном розпорядився за власним розсудом, чим завдав потерпілому майнову шкоду у сумі 5 320 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані досудовим слідством за ст.190 ч.1 КК України.

У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_4 , цивільний позов не заявляв, претензій до обвинуваченого не має, майнову шкоду йому відшкодовано.

Обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

З змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст.424 КПК України.

- відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4, ч.5 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор та сторона обвинувачення зобов`язані довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_9 роз`яснені і є йому зрозумілими.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що у зазначений в обвинуваченні час та місці, при визначених в обвинувальному акті обставинах, шляхом шахрайства викрав мобільний телефон у раніше знайомого ОСОБА_4 .

З потерпілим по справі він раніше знайомий, відносини дружні. Зустрівшись з ОСОБА_7 , побачив в нього мобільний телефон та несподівано вирішив ним заволодіти. Пояснити свій корисливий мотив направлений на заволодіння майном свого знайомого, пояснити не може. Отримавши телефон від ОСОБА_7 , він нібито здійснюючи дзвінок поступово відійшов від останнього, після чого, зникнувши з поля його зору, втік з місця вчинення злочину. Телефон заклав у ломбард, гроші витратив на власні потреби.

Угода про примирення укладена ним добровільно, без якогось тиску. Щиро кається у скоєному. Шкода завдана злочином ним відшкодована. Ще раз просить вибачення у потерпілого.

Між ним та потерпілим укладено угоду про примирення, та ними узгоджено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Ця угода, суть якої йому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив пояснення обвинуваченого. Предмет злочину, телефон, належав йому, та постійно знаходився у його користуванні. Підтвердив факт відшкодування збитків, факт підписання угоди та умов про примирення, яку просить затвердити. Вибачення обвинуваченого ним сприймаються. Ніяких претензій до ОСОБА_9 в нього не має.

З пояснень обвинуваченого даних суду вбачається, що визнання ним вини у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачений відмовляється від важливих прав, передбачених вищенаведеними нормами права зазначених ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнаним ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:

ОСОБА_9 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України та він у цьому винний.

Угода про примирення, яка укладена 31.10.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави. Порушень прав, свобод, інтересів інших осіб, не встановлено.

Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КПК та КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України. Судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену на підставі ст. ст.42, 468, 469, 471 КПК України 31.10.2019 року між потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_11 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по проведенню товарознавчої експертизи у сумі 198 гривень.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 залишити раніше обране, особисте зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити прокурору, потерпілому і засудженому після його оголошення негайно.

Суддя ОСОБА_1