Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/225/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі: головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Долинська, Долинського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, з базовою вищою освітою, не військовозобов`язаний, пенсіонер, вдівець, дітей на утримані не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 год. 15 хв., 25.07. 2019 року.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_9 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, замаху на умисний злочин, який вчинено у стані алкогольного сп`яніння, пов`язаного із спричиненням тілесних ушкоджень іншій людині, тобто внаслідок злочину настали непоправні наслідки. Покарання за злочин в якому підозрюється, передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Ці обставини дають підстави стверджувати, що підозрюваний може переховуватися від відповідальності та перешкоджати здійсненню кримінального провадження шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, впливати на свідків, іншого учасників у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх вчинити дії на свою користь.
Слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, а також тих даних, що відображені слідчим у надісланому клопотанні, та прийшов до висновку про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігти зазначеним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.
Вважає, що підозрюваному можливо було обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчим суддею не надано оцінки відношення особи підозрюваного до факту скоєного злочину, а саме його щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у його розкритті. Вказує, що підозрюваний не мав наміру спричинити потерпілій тяжкі тілесні ушкодження або вбивати її він не мав.
Не враховано вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , а саме, що він є особою похилого віку, має ряд тяжких захворювань, не може пересуватися без сторонньої допомоги. Стан здоров`я підозрюваного є незадовільним та унеможливлює його перебування в місцях попереднього ув`язнення.
Підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, задовільний майновий стан, відсутність судимостей, має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скаргита вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.
Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя повинен був в повній мірі дотриматися вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
Під час розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний встановити обґрунтованість підозри, а також проаналізувати наявність конкретних ризиків, які обумовлюють обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому відповідні ризики повинні бути належним чином доведені, викладені в матеріалах кримінального провадження та свідчіть про необхідність в обранні саме цього запобіжного заходу.

Чинним законодавством в якості доречних та достатніх ризиків які необхідні для утримання особи під вартою визначені ризики: можливої втечі; порушення громадського порядку; перешкоди встановлення істини в справі та можливості скоєння аналогічного злочину.
При винесенні рішення про обрання запобіжного заходу суд повинен враховувати, що навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність реальної підстави або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

Відповідно до п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.
Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_8 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Прокурор при розгляді апеляційної скарги не заперечив, щодо наявності ймовірності настання ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Доводи, якими слідчий обґрунтовує наявність підстав для застування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.
Аналізуючи матеріали клопотання та кримінального провадження, які в судовому засіданні підтвердив прокурор, жодна обставина яка б мала свідчити щодо перешкоджання підозрюваним досудовому розслідуванню, втечі, впливу на свідків та скоєння нового або аналогічного правопорушення не доведена.
Підтримання клопотання стороною обвинувачення щодо належності обрання оскаржуваного запобіжного заходу ґрунтується на ймовірності доведеності злочину до кінця, що на думку прокурора є достатнім для залишення оскаржуваної ухвали без змін.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності обрання ОСОБА_8 запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи положення ч.4 ст.194 КПК України, колегія суддів визнає, що матеріали клопотання хоча і містять дані, які вказують на наявність підозри, однак слідчим та прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також недоцільності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, розмір покарання яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я на час розгляду матеріалів клопотання в апеляційному суді, соціальні зв`язки, зокрема, що підозрюваний має постійне місце проживання, двох дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Відсутність відомостей щодо перешкоджання проведенню досудового розслідування у будь-який спосіб.

За вказаних обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Із врахуванням вищевикладеного, особи підозрюваного, того, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що на теперішній час існують підтверджені відповідними доказами ризики, передбачені ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що на час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового слідства, тобто до 7 год. 15 хв. 23 липня 2019 року.

На підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог ч.5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- заборонити залишати місце постійного проживання цілодобово,

- в разі необхідності за дозволом слідчого або прокурора відвідувати медичні установи для проходження лікування та обстеження;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;

- здати на зберігання до відповідних органів, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_8 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організацію її виконання покласти на процесуального прокурора ОСОБА_12 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло за адресою: в по АДРЕСА_1 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2