УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №712/13672/17
Провадження №1-кп/712/127/19

09 вересня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у об`єднаних кримінальних провадженнях №0000264, №0008963 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебувають об`єднані кримінальні провадження №0000264, № 0008963 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстави для скасування або заміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.

Захисник ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ним не доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на інший більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Пунктом 3 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. У відповідності до Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» Стосовно права на розгляд питання законності тримання під вартою, що гарантується пунктом 4 статті 5 ( 995 004).

Суд зазначає, що в цій справі та інших подібних справах, які розглядалися раніше,

він стикнувся з проблемою відсутності адекватного реагування з боку національних

судів на аргументи заявників про необхідність звільнення їх з-під варти. Незважаючи на

існування національних судів, компетентних вирішувати такі питання і ухвалювати

рішення про звільнення з-під варти, без чіткої процедури розгляду питання законності

тримання під вартою суди часто залишаються теоретичним, а не практичним засобом

для цілей пункту 4 статті 5 (рішення у справі «Молодорич проти України" (Molodorych V. Ukraine), п. 108, неостаточне). Крім того, вбачається, що забезпеченню невідкладності розгляду питання законності тримання під вартою заважає те, що такий розгляд пов`язаний з іншими процесуальними заходами, що вживаються у кримінальній справі заявника протягом розслідування і судового розгляду справи, хоча такі процесуальні заходи необов`язково можуть збігатися з необхідністю без зволікання і з розумною періодичністю вирішувати питання про подальше тримання заявника під вартою (див., серед багатьох інших джерел, згадані вище рішення у справах Свершова (974428), пп.70-72, і ОСОБА_6 , пп.52-59). Нарешті, чинне законодавство не захищає заявників від свавілля, коли, як це мало місце у справі Єлоєва, національний суд відмовляється повторно дослідити обґрунтованість тримання заявника під вартою, посилаючись на те, що раніше він уже неодноразово вирішував питання щодо законності тримання під вартою, тим самим позбавляючи заявника права, гарантованого пунктом 4 статті 5, на розгляд питання законності його ув`язнення (рішення у справі "Слоев проти України" (974 433), п.65). Суд вважає, що національні органи повинні розв`язати ці проблеми, щоб не допустити подальших повторюваних скарг щодо цього питання.

На даний час прокурором в судовому засіданні не наведено наявність ризиків, які б давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Також у вказаному кримінальному провадженні допитано всіх свідків сторони обвинувачення, тому суд не вбачає наявність ризику щодо можливого на них тиску з боку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Окрім того, суд при вирішенні даного питання, відповідно до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан, а також тривалий час його перебування під вартою.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, про можливість зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 178, 181,194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 07 листопада 2019 року, включно, з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду - цілодобово;

3) утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні;

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення із звільненням ОСОБА_5 із-під варти з арештного дому державної установи "Черкаський слідчий ізолятор» негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , яка здійснює процесуальне керівництво.

Конвоювання обвинуваченого ОСОБА_5 до місця відбуття цілодобового домашнього арешту покласти на працівників Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу негайно після її проголошення та направити начальнику Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1