Провадження № 1-кс/344/8534/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 120 190 8 від 07.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 06 вересня 2019 року близько 01 год. 30 хв., потерпілий ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 на автомобілі марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули у двір будинку АДРЕСА_1 , де направились до банкомату. Через деякий час, почувши спрацювання звукових сигналів автомобіля, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 повернулись до свого автомобіля, де побачили раніше знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які в свою чергу знаходились в іншому автомобілі. У подальшому, під час перебування у дворі вищевказаного будинку між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 з іншої сторони, на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи спільно, групою осіб, об`єднані єдиним злочинним умислом щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно розпочали наносити численні цілеспрямовані удари руками і ногами в різні ділянки тіла потерпілого. В результаті неправомірних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної клітки та живота, лівобічного гемотораксу ДН І-ІІ, розриву селезінки, гемоперитонеуму, ерузії рогівки правого ока, забою м`яких тканин та саден обличчя, струсу головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Матеріалами клопотання зазначається, що 7 вересня 2019 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора і представника потерпілого, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечили з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, працюючого в ТзОВ «ВТОРПЛАСТ ІФГРУП», неодруженого, раніше не судимого, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити це правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події, огляду відеозапису, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, зокрема передбачених у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вказаний ризик на даний час існує, не зменшився і не відпав.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи, а неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя обґрунтовує наступним.

Місцем скоєння злочину, що інкримінований підозрюваному, є двір будинку, що по АДРЕСА_3 , проживає підозрюваний, а відтак за цією ж адресою належить і здійснювати домашній арешт підозрюваного, оскільки інших адрес слідчому судді захист не вказував. Оцінюючи ці обставини в сукупності із наявними ризиками, що не зменшилися, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, враховуючи також і місце скоєння інкримінованого злочину, не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, шкоду завдану злочином, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням насильства, яке яке було небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння, посягає на здоров`я особи, вчинений групою осіб і відноситься до небезпечних злочинів, зважає на наслідки від такого насильства для потерпілого в подальшому і приходить до переконання, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження. Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували насильницький характер даного правопорушення.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано 07.09.2019 року, а тому строк тримання під вартою має обчислюватись з цієї дати, оскільки підозрюваний був обмежений у свободі пересуванні саме з цієї дати, тобто з 07.09.2019 року.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк на строк 60 днів до 05.11.2019 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 05 листопада 2019р. включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1