Справа №345/4328/18
Провадження № 1-кс/345/1763/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2019 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 6 скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001126,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2019 із зазначеною вище скаргою до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_4 .

Скаргу мотивує тим, що 30.09.2019 слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження із попередньою правовою кваліфікацією ст. 122 КК України за №0001126.

Копію зазначеної постанови заявник отримав 23.10.2019.

Представник заявника вважає дану постанову необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає завданням кримінального провадження. Так, кримінальне провадження закрито слідчим у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. У постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на витяг з ЄРДР, вказуючи при цьому, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 спричинено невідомою особою, хоча потерпілий прямо вказав на особу ОСОБА_7 . В ході досудового розслідування слідчим не було вжито заходів щодо розшуку, затримання, оголошення підозри ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, адвокат ОСОБА_4 просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 30.09.2019 про закриття кримінального провадження №0001126 від 25.09.2018.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи своєї скарги та просив її задоволити. Пояснив, що скасування постанови слідчого надасть йому можливість звернутись до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із новою заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , так як постанова слідчого є законною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства, а наведені у постанові факти підтверджуються показами свідків.

Заслухавши думку скаржника, прокурора, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 24.09.2018 в чергову частину Калуського ВП ГУНП поступила заява про те, що 15.09.2018 невідома особа, перебуваючи в с. Пійло, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

За вказаним фактом 25.09.2018 відкрито кримінальне провадження №0001126 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

В подальшому, після проведення судово-медичної експертизи, було встановлено, що тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_3 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. На підставі висновку експерта кримінальне провадження перекваліфіковано на ст. 122 КК України.

30.09.2019 слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001126 від 25.09.2018 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

23.10.2019 ОСОБА_4 отримав оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, як вказує представник заявника, слідчим належним чином не надано правової оцінки матеріалам досудового розслідування.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова не вмотивована, оскільки не перевірені обставини вчинення злочину, не надано оцінки обставинам, які викладені в заяві.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого ОСОБА_6 підлягає скасуванню.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001126 задоволити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001126 від 24.09.2018 винесену слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 30.09.2019.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.
Повний текст ухвали оголошується 31 жовтня 2019 року о 15.00 год.

Слідчий суддя :