Справа № 202/6781/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

07 жовтня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 27.08.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000685 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
03 жовтня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 03 жовтня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, у серпні 2019 року невстановлені особи, всупереч діючому законодавству, шахрайським способом та шляхом підробки офіційних документів, здійснили незаконне відчуження (перереєстрацію) нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , власником якої є гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ордером, виданим виконавчим комітетом Бабушкінського району Дніпропетровської області.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що тривалий час мешкала спільно із своїм сином ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 , на підставі ордера, виданого виконавчим комітетом Бабушкінського району Дніпропетровської області, вказаний ордер також був виданий на інших членів сім`ї ОСОБА_7 (мати ОСОБА_5 ) та ОСОБА_8 (мати ОСОБА_7 ), однак останні померли у 2001 році.

Однак, з 2015 року, за вчинення злочину в рамках кримінального провадження, ОСОБА_5 перебувала спочатку у слідчому ізоляторі а у подальшому, для відбування покарання, у ДУ "Чернігівська виправна колонія № 44", де перебуває до теперішнього часу, а її син ОСОБА_6 самостійно проживав за вищевказаною адресою.

Так, у 2019 році останній стало відомо, що невідомі особи вчиняють дії для перереєстрації вищевказаної квартири, про що їй у листуванні вказував її син ОСОБА_6 , також згідно листів з КП "ДКЛП" ДОР" останній з 2012 року неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з діагнозом "шизофренія" та має другу групу інвалідності безстроково, при цьому 22.03.2019 був виписаний, та у супроводі хрещеної на ім`я ОСОБА_9 покинув лікувальний заклад, однак будь-які родичі, окрім матері, у ОСОБА_6 відсутні.

Також, з 03.06.2019 за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_6 подовжено амбулаторну психіатричну допомогу, у примусовому порядку, строком на шість місяців, однак останнього до теперішнього часу не встановлено.

При цьому, у період 2018-2019 року ОСОБА_5 продажем вказаної квартири не займалася, жодних дій по відчуженню вищевказаного належного їй нерухомого майна на користь третіх осіб останньою не вчинялося, будь яких довіреностей на представлення її інтересів нікому не видавала, будь яку фізичну або юридичну особу у цьому не уповноважував, жодних документів які б мали значення по відчуженню належного їй нерухомого майна не підписувала.

Подальшими слідчими діями встановлено, що 22.03.2019 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 за № 3-221, посвідчено довіреністю (Бланк Серії ННТ 636273) ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також 08.06.2019 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 за № 5-310, посвідчено довіреністю (Бланк Серії ННЕ 531520) ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 в інтересах ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо надання права розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 10.08.2019 на підставі свідоцтва на право власності (№ НОМЕР_1 від 29.07.2019 виданий Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради) приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 було здійснено нотаріальні дії щодо реєстрації права власності за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у подальшому 16.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 здійснено нотаріальні дії щодо купівлі-продажу № 578, квартири, розташованої по АДРЕСА_2 , де власником на теперішній час являється ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, згідно з отриманою інформацією з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, встановлено, що до керівника вказаного органу 01.07.2019 із заявою, щодо оформлення передачі у приватну власність ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 , за довіреністю (Бланк Серії ННЕ 531520) звернулася ОСОБА_13 , а також згідно з відміткою у журналі обліку видачі свідоцтв на право власності на майно, на ім`я ОСОБА_6 видано свідоцтво на право власності № НОМЕР_1 від 29.07.2019, де останній являвся власником вказаної квартири.

01.10.2019 року, нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , було визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що є підстави вважати, що на теперішній час невстановленими особами вживаються заходи щодо подальшого відчуження вищевказаного нерухомого майна, що може перешкоджати кримінальному провадженню та спричинить більш негативні наслідки для потерпілої, у зв`язку із чим необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без виклику власника майна, оскільки це необхідне з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 01 жовтня 2019 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000685 від 27.08.2019 року.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Заборонити будь-яким особам, окрім потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуватися або розпоряджатися вищевказаним майном.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1