Ухвала
Іменем України
26 липня 2019 року

м. Київ
справа № 189/1812/17
провадження № 51- 8595 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 від 08 липня 2019 року, в якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Водночас засудженим повторно подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження на зазначені судові рішення, в якому він зазначає, що касаційний строк пропущено з поважних причин, від нього незалежних, оскільки він на даний час перебуває в лікувальному закладі МОБ СВК 81 у Вінницькій області, та через погане відношення адміністрації установи № 122 П?ятихатського району Дніпропетровської області до засуджених, кореспонденція і касаційній скарги засуджених затримуються в спецчастині установи та невчасно надходять до суду касаційної інстанції, тому порушуються строки подання касаційної скарги, також йому не було надано захисника для надання правової допомоги у поданні касаційної скарги. Просить врахувати зазначене, поновити строк касаційного оскарження та надати йому захисника.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду, здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів, дії, в тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій юридично нікчемними.
Із наявних у Суді матеріалів касаційного провадження убачається, що питання пропуску засудженим строку на касаційне оскарження судових рішень вирішувалось ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 грудня 2018 року, якою повторна касаційна скарга засудженого повернута на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки він подав скаргу поза межами строку касаційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 426 КПК, а питання про його поновлення не ставив.
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2019 року, відмовлено засудженомуОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень щодонього, а касаційна скарга засудженого повернута на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.
Засуджений ОСОБА_4 , касаційну скаргу на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, разом із повторним клопотанням від 08 липня 2019 року, подав до Верховного Суду 12 липня 2019 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який закінчився 03 жовтня 2018 року.
Враховуючи зміст вищезазначеної ухвали суду касаційної інстанції від 25 лютого 2019 рокута зазначені ОСОБА_4 у повторному клопотанні факти про те, що він на даний час перебуває в лікувальному закладі МОБ СВК 81 у Вінницькій області, що йому не було надано захисника, та через погане відношення адміністрації установи № 122 П?ятихатського району Дніпропетровської області до засуджених, кореспонденція і касаційній скарги останніх затримуються в спецчастині установи і невчасно надходять до суду касаційної інстанції, тому порушуються строки подання касаційної скарги, на думку Суду, не можуть бути враховані, оскільки засудженим не надано належних доказів на підтвердження зазначених причин пропуску строку.
Зокрема, ним не надано докази про те, що саме в період трьохмісячного строку на касаційне оскарження засуджений перебував на лікуванні, що в цей період йому не було надано захисника і чи були ним подані з цього питання відповідні клопотання, а також не наведено переконливих мотивів і не вказано доказів, яким чином, погане відношення адміністрації установи № 122 П?ятихатського району Дніпропетровської області до засуджених у виді затримання їх кореспонденції і касаційних скарг, вплинуло на подання саме його касаційної скарги у строк, передбачений КПК.
Інших причин пропуску строку, які б Суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні засудженим не наведено, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Крім того, клопотання засудженого про надання йому захисника, не може бути розглянуто Судом в даному провадженні, оскільки таке питання вирішується Судом лише у разі відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою та під час проведення підготовчих дій до касаційного розгляду кримінального провадження.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, засудженому ОСОБА_4 відмовити.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3