Шаргородський районний суд
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року

м. Шаргород

Справа №152/589/19
провадження №1-кп/152/67/19

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000097 від 04.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої 18.05.2015 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненої з місць позбавлення волі 22.02.2019 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 18 березня 2019 року приблизно о 09 годині, перебуваючи на території корпорації "O.L.KAR АгроЗооВет-Сервіс", що розташована в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Майдану, 272В, вирішила здійснити крадіжку чужого майна. З цією метою ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю працівників підприємства, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшла до переодягальні цеху, де відчинила шафу, у якій знаходились особисті речі ОСОБА_5 і з її жіночої сумочки умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів викрала жіночий гаманець блакитного кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2797/19-21 від 17.04.2019 98,45 грн., у якому знаходились належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 грн. Після чого продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 перебуваючи у тій же переодягальні цеху, відчинила іншу шафу, у якій знаходились особисті речі ОСОБА_6 та з її жіночої сумки умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів викрала жіночий гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить у якому знаходились належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 130 грн. Після чого покинула місце події, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 428,45 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, не заперечувала факту крадіжки, вчиненої при вище наведених обставинах, розкаялася у скоєному, просила її суворо не карати. Запевняла суд, що усвідомила свою протиправну поведінку і готова понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показала, що 18 березня 2019 року приблизно о 09 годині, прийшла в корпорацію "O.L.KAR АгроЗооВет-Сервіс", що розташована в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Майдану з метою працевлаштування. Очікуючи керівника вирішила здійснити крадіжку чужого майна. З цією метою скориставшись відсутністю працівників підприємства, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшла до переодягальні цеху, де відчинила шафу і з жіночої сумочки викрала жіночий гаманець блакитного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. Після чого відчинила іншу шафу та з жіночої сумки викрала жіночий гаманець червоного кольору у якому знаходились грошові кошти в сумі 130 грн. Після чого покинула місце події, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Визнані органом досудового розслідування потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на виклик суду не прибули, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчать повідомлення про вручення їм судових повісток. До суду від потерпілих поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. При призначенні виду та міри покарання покладаються на вирішення суду (а.п.13-16).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо проведення судового розгляду без потерпілих або про відкладення судового розгляду, та можливість за їх відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку та з урахуванням думки потерпілих щодо покарання обвинуваченої.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачена розуміє зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_3 у суду немає. Суд також роз`яснив обвинуваченій, що у такому разі вона позбавляється права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 в тому, що вона 18 березня 2019 року приблизно о 09 годині, перебуваючи на території корпорації «O.L.KAR АгроЗооВет-Сервіс», що розташована в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Майдану, 272В, вирішила здійснити крадіжку чужого майна. З цією метою ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю працівників підприємства, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшла до переодягальні цеху, де відчинила шафу, у якій знаходились особисті речі ОСОБА_5 і з її жіночої сумочки умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів викрала жіночий гаманець блакитного кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2797/19-21 від 17.04.2019 98,45 грн. у якому знаходились належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 грн. Після чого продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 перебуваючи у тій же переодягальні цеху, відчинила іншу шафу, у якій знаходились особисті речі ОСОБА_6 та з її жіночої сумки умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів викрала жіночий гаманець червоного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить у якому знаходились належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 130 грн. Після чого покинула місце події, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість її доведена і вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_3 не перебуває.

Згідно положень ч.1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_3 Шаргородським районним сектором з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області від 03.06.2019 вбачається, що ОСОБА_3 раніше була неодноразово засуджена, останній раз звільнена з місць позбавлення волі у лютому 2019 року по відбуттю покарання. Після відбуття покарання притягувалась до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства (обмеження або позбавлення волі на певний строк або арешту) не можливе (а.п. 30 - 33).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченої, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілих суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до неї покарання у виді арешту.

Речові докази по даному кримінальному провадженню згідно з положеннями ст. 100 КПК України підлягають поверненню потерпілій.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 471 грн.

Цивільні позови не заявлялись.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді арешту на строк шість місяців.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня її затримання на виконання цього вироку суду.

Речові докази: гаманець блакитного кольору, бувший у користуванні, на передній частині якого металеві деталі з візерунком, пофарбовані у золотистий колір, всередині якого наявні відділення для зберігання речей залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 471 (чотириста сімдесят одну) гривню.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний Вінницької області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1