Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Справа № 608/1847/19
Номер провадження1-кс/608/973/2019

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України щодо порушення права підозрюваного на побачення з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2019 захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 02.09.2019 року в кримінальному провадженні № 000251 від 30.06.2019 року.

У скарзі він вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження № 000251 від 30.06.2019 року за підозрою ОСОБА_4 , 1998 р. н., у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та який утримується в умовах УВП № 26 (Чортківський слідчий ізолятор). 30.08.2019 року батько ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звернувся до посадових осіб СУ ГУНП в Тернопільській області із заявою про надання дозволу на побачення із сином. 12.09.2019 року шляхом поштового відправлення ОСОБА_7 отримав постанову слідчого про відмову у наданні дозволу на побачення із сином. Вважаючи дану постанову незаконною, а прийняте рішення таким, що суперечить вимогам Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сталій судовій практиці ЄСПЛ, та таким, що грубо порушує право ОСОБА_4 на короткострокові побачення із родичами, сторона захисту ставить питання про скасування вказаної постанови та надання дозволу на побачення із ув`язненим ОСОБА_4 його батькові ОСОБА_7 .

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Вислухавши пояснення заявника та його захисника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
При цьому, у ст. 28 Конституції України зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.
Аналогічна позиція дублюється і у ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.
Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Як вбачається зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів, підозрюваний ОСОБА_4 утримується в ДУ «Чортківська установа виконання покарань» (№26), оскільки до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
30 серпня 2019 року батько підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_7 звернувся до посадових осіб СУ ГУНП в Тернопільській області із заявою про надання дозволу на побачення із сином.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 02.09.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про надання дозволу на побачення із підозрюваним ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Тобто, зазначеними нормами передбачено право особи, яка утримується під вартою, на побачення з родичами. І ОСОБА_4 також має таке право.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що положення національного законодавства щодо надання побачень особам, які утримуються під вартою, було предметом неодноразового дослідження Європейського суду з прав людини, який у своїх численних рішеннях проти України зазначав, що положення національного закону не визначають із достатньою чіткістю межу та спосіб здійснення дискреційних повноважень слідчих органів щодо надання дозволу на побачення затриманій особі зі своїми родичами.

Національне законодавство передбачає лише, що дозвіл на побачення надається слідчим або судом, не визначаючи при цьому жодної підстави для відмови у наданні такого побачення.

Невмотивоване та таке, що не ґрунтується на законі обмеження цього права є втручанням у право підозрюваного на повагу до приватного і сімейного життя, що було зазначено Європейським судом з прав людини у рішеннях від 29.04.2003 року по справі «Полтарацький проти України», від 12.02.2012 року по справі «Фельдман проти України» та інших.

Таким чином, з огляду на те, що положення закону не містять підстав для відмови у наданні дозволу на побачення, а тому слідчий суддя, виходячи із загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, вважає за необхідне вжити заходи для захисту прав особи, яка утримується під вартою, та зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000251 від 30.06.2019 року, забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_4 на побачення з батьком ОСОБА_7 .
Водночас слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В скарзі захисник просить постанову старшого слідчого СУ в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 2 вересня 2019 року в кримінальному провадженні № 000251 від 30 червня 2019 року скасувати та надати ОСОБА_7 , дозвіл на побачення не менше трьох разів на місяць із ув`язненим ОСОБА_4 , який йому приходиться сином.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Частиною 2 статті 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Таким чином, діючим процесуальним законодавством обмежено як коло рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а також і коло осіб, які мають право подати такі скарги.
Оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачає повноваження слідчого судді розглядати під час досудового розслідування скарги на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про надання дозволу на побачення і такі повноваження не передбачені ст. 206 КПК України, а тому вимога скарги з цього питання задоволенню не підлягають.
Чинне законодавство не передбачає також повноважень слідчого судді надавати дозвіл на побачення під час проведення досудового розслідування, а тому і в цій частині скарга задоволенню не підлягає.
Проте, враховуючи вищевикладене, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, виходячи з принципу кримінального провадження, передбаченого ст. 8 КПК України, та керуючись ст.ст. 11, 26, 206, 303, 306, 307, 309, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого, який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000251 від 30 червня 2019 року, забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_4 на побачення з особою, яка у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України належить до кола близьких родичів та членів сім`ї, а саме з батьком ОСОБА_7 .
В іншій частині скарги відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1