Ухвала
Іменем України
02 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 1-155/2011
провадження № 51-4302 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду

від 26 червня 2019 року.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_5 та знято з нього судимість

за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2011 року.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а зазначену вище ухвалу районного суду без змін.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки судами не було встановлено достатніх підстав для дострокового зняття судимості з ОСОБА_5 .
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що вона стосується питань, пов`язаних із виконанням вироку і постановлена відповідно

до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
Згідно зі ст. 539 КПК за наслідками розгляду клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, виходячи з положень статей 424, 539 КПК та п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України оспорюване рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню

в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції,

на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3