Житомирський апеляційний суд
Справа №272/4/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000314 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої за ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо неї закрити. Вважає, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, а висновки суду викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ухвалюючи вирок суд першої інстанції в повній мірі не дослідив всі докази по справі та обставини скоєння злочину, зокрема поза увагою суду залишилися пояснення судмедексперта та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вказує, що висновки суду про те, що всі тілесні ушкодження, які виявлені на загиблому, були завдані нею, є безпідставними. Посилається на те, що приймаючи рішення суд першої інстанції в достатній мірі не врахував стан її здоров`я, зокрема її слабкий зір, а також те, що в ході досудового слідства було порушено її право на захист, оскільки їй не було надано захисника.

Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2019 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з дати фактичного затримання ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 5948, 80 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів
Як встановлено судом та зазначено у вироку, в період з 06.09.2017 року орієнтовно по 21 годину 07.09.2017 року, ОСОБА_8 знаходячись за місцем свого проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у ході конфліктів, які виникали з ОСОБА_12 , умисно, дерев`яною палицею нанесла останньому численні удари по голові, тулубу та нижніх і верхніх кінцівках, в результаті чого заподіяла ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - синців (5) правої щоки, синців в ділянці зовнішнього кута лівого ока, крововиливів (2) в м`які тканини голови, перелому кісток склепіння основи черепу, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, ерозивних ушкоджень (2) м`якої мозкової оболонки, що ускладнились розвитком здавлення головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; перелому 8-го ребра справа, який має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я; крововиливу в м`які тканини грудної стінки, який має ознаки легкого тілесного ушкодження; синця лівої гомілки, садна правого передпліччя, садна в ділянці правого колінного суглобу, саден (3-х) правої гомілки, синця та садна задньої грудної стінки, синця правої сідниці, синця лівого стегна, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно - мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, ерозивних ушкоджень м`якої мозкової оболонки, що ускладнилось розвитком здавлення головного мозку.
Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 в умисних діях, які виразилися в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 свою вину не визнала та пояснила, що померлий ОСОБА_12 її чоловік, з яким прожили разом тридцять років. В них часто виникали конфлікти, пов`язані із вживанням спиртних напоїв. Вона не працювала, а він ходив на заробітки, приносив горілку і разом випивали. В той вечір чоловік прийшов додому в час ночі випивший, вона теж була випивша. Коли вранці він ішов з дому, вона не бачила на ньому ніяких ушкоджень, коли повернувся вона також не бачила на ньому тілесних ушкоджень, була лише дивна поведінка. Він вперся руками в стіну і почав битися головою. Вночі ОСОБА_12 хропів, але вона вважала, що той спить і не вставала. Вранці прийшов сусід ОСОБА_13 і зрозумів, що ОСОБА_12 мертвий.
В ході судового розгляду в суді першої інстанції, після допиту свідків, дослідження доказів, ОСОБА_8 додатково пояснила, що чоловік її раніше бив, а вона його ні. Вона пам`ятає, як прив`язувала його ноги до ліжка, але не пам`ятає як била, можливо зі злості і била. В подальшому після дослідження протоколів слідчих експериментів, зокрема перегляду відеозапису слідчих експериментів, пояснила, що ОСОБА_12 не хотів лягати спати, то вона його палкою пару раз по голові вдарила. А коли в нього ноги звисали з ліжка і він хотів встати, то вона взяла мотузку і прив`язала ногу.
При апеляційному розгляді даного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_8 надала аналогічні покази та заперечила свою вину у вчиненні кримінального правопорушення.
Проте, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.
Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що померлий був її батьком. Разом з батьками вона не проживає 13 років. Але їй відомо, що вони зловживали спиртними напоями та у них часто виникали конфлікти. Батько часто бив ОСОБА_8 , але вона не оборонялась;
- показах свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що проживає по сусідству із Чеховськими. Вони вживали спиртні напої та сварились. Останній раз він бачив ОСОБА_12 за тижнів два-три до смерті. Він не скаржився на хвороби, болі чи побиття;
- показах свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , в ході якого вона показувала як била ОСОБА_12 палкою і прив`язувала до ліжка, бо він хотів кудись бігти. ОСОБА_8 все показувала без впливу слідчого. Вона казала, що била тією палицею, з якою ходила;
- показах свідка ОСОБА_16 , який в суді першої інстанції пояснив, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , яка показувала та розповідала, що ОСОБА_12 був п`яний і впав в веранді. Вона затягнула його на ліжко, прив`язала за ноги до бильця ліжка і била палкою по голові і по інших частинах тіла. Палку та мотузку вилучали та упаковували при них;
- показах свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що вранці, близько 09.30 год. прийшов до ОСОБА_12 , щоб іти копати картоплю. Він одягнутий і взутий лежав на ліжку, а ОСОБА_8 на своєму ліжку. Він зрозумів, що той мертвий і сказав ОСОБА_8 , що чоловік холодний і вона почала плакати. Він бачив покійного за пару днів до того, тілесних ушкоджень на ньому не було і він не скаржився на побиття;
- показах свідка ОСОБА_18 , про те, що вона проживає по сусідству з Чеховськими. Про смерть ОСОБА_12 дізналась від свого чоловіка. Незадовго до цього випадку бачила ОСОБА_12 , але той на здоров`я не скаржився;
- показах свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які охарактеризували сім`ю ОСОБА_21 , як таку, що зловживає спиртними напоями. Від ОСОБА_8 неодноразово чули, що чоловік її бив. На ОСОБА_12 вони напередодні тілесних ушкоджень не бачили, але він скаржився на болі в серці;
- показах свідка ОСОБА_22 , про те, що він працював сільським головою в с. Антопіль. Сім`я ОСОБА_21 жила не дуже добре. ОСОБА_8 зверталась до нього що чоловік її б`є і він проводив з ОСОБА_12 розмову.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
- протоколом огляду місця події від 08.09.2017 року, в ході якого оглянуто приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 , де обстановка не порушена (т.1 а.п.99);
- протоколом огляду місця події від 08.09.2017 року, в ході якого оглянуто в приміщенні моргу труп ОСОБА_12 , на якому виявлені тілесні ушкодження (т.1 а.п.100-103);
- протоколом огляду місця події від 09.09.2017 року, в ході якого оглянуто приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено мотузку та палицю. Присутня при огляді ОСОБА_8 вказала, що саме цією палицею вона наносила удари ОСОБА_12 (т.1 а.п.105-114);
- протоколами оглядів предметів від 12.09.2017 року, в ході яких оглянуто одяг ОСОБА_12 , мотузку синього кольору, палицю (т.1 а.п.115-116, 118, 120);
- протоколами проведення слідчих експериментів від 09.09.2017 року та від 19.11.2017 року за участю підозрюваної ОСОБА_8 , яка розповіла та в подальшому відтворила події, а саме щодо нанесення ударів палицею в груди, по голові та зв`язування ніг, повідомивши, що він там мабуть сутки лежав, бо вона була п`яна і спала (т.1 а.п. 155-161);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2017 року за участю свідка ОСОБА_17 , який розповів та в подальшому показав місце де знаходився ОСОБА_12 , коли він виявив, що той мертвий і в нього були зв`язані ноги, а ОСОБА_8 на своєму ліжку спала (т.1 а.п.152-154);
- висновком експерта №113 від 21.12.2017 року та додатковим висновком експерта №212/10 від 21.12.2017 року, відповідно до яких при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:
закритої черепно-мозкової травми - синці (5) правої щоки, синці в ділянці зовнішнього кута лівого ока, крововиливи (2) в м`які тканини голови, перелом кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, ерозивні ушкодження (2) м`якої мозкової оболонки; що ускладнилась розвитком здавлення головного мозку. Дана травма утворилась від дії твердих тупих предметів, в часовий проміжок від 1-ї години до 2-х діб до моменту настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Слід зауважити, що в даному, конкретному випадку, розмежувати за ступенем тяжкості складові цієї черепно-мозкової травми не представляється можливим, оскільки кожне наступне тілесне ушкодження ускладнювало перебіг попереднього;
перелому 8-го ребра справа, що утворився від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до настання смерті (в межах 1-єї години) має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, в причинному зв`язку зі смертю не перебуває;
крововиливу в м`які тканини грудної стінки, що утворився від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до настання смерті (в межах 1 -єї години), має ознаки легкого тілесного ушкодження, в причинному зв`язку зі смертю не перебуває;
синця лівої гомілки, садна правого передпліччя, садна в ділянці правого колінного суглобу, саден (3-х) правої гомілки, синця та садна задньої грудної стінки, синця правої сідниці, синця лівого стегна: що утворились від дії твердих тупих предметів, в межах 2-х діб до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не перебувають.
Смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, ерозивних ушкоджень м`якої мозкової оболонки; що ускладнилась розвитком здавлення головного мозку. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, слід рахувати, що смерть ОСОБА_12 настала в термін не більше 2-х діб до моменту розтину трупа в морзі (т.1 а.п. 125-128).
Також, допитаний в судовому засіданні місцевого суду експерт ОСОБА_23 надані ним висновки підтримав та роз`яснив, що тілесні ушкодження кваліфіковані як тяжкі за ознакою небезпеки для життя. Всі виявлені тілесні ушкодження були заподіяні не в один проміжок часу від моменту заподіяння першого тілесного ушкодження до часу настання смерті. Всі тілесні ушкодження на голові в сукупності складають черепно-мозкову травму і є причиною настання смерті, тому що кожне наступне ушкодження погіршує становище. Зовні тілесних ушкоджень, що відповідають ушкодженню в місці перелому в черепі, нема, і це можливо в залежності від типу шкіри, наявності волосся, а також якщо травмуючий предмет округлий. Смертельний удар був нанесений орієнтовно за одну годину до смерті. Характер тілесних ушкоджень продовжуваної форми свідчить про те, що нанесені вони були предметом циліндричної форми.
Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Таким чином, установивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченої та сторони захисту та наведенням мотивів на їх спростування, місцевий суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину.
Доводи апелянта щодо непричетності до смерті ОСОБА_12 та про те, що вона нанесла йому лише декілька ударів, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, які були встановлені під час судового розгляду, зокрема, вказані доводи спростовуються висновками судово-медичного експерта та показами наданими експертом під час судового розгляду в суді першої інстанції.
Вказання апелянта на те, що тілесні ушкодження ОСОБА_12 могли бути спричинені в іншому місці іншими особами спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження, показами свідків ( ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ), які незадовго до смерті ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 не бачили і ОСОБА_12 не скаржився на побиття.
Зазначення апелянта про те, що поза увагою суду залишилися пояснення свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , згідно яких ОСОБА_12 напередодні скаржився на біль у серці, є безпідставним, оскільки вказані покази свідків містяться у вироку суду, крім того, згідно висновків та пояснень судово-медичного експерта, причиною настання смерті ОСОБА_12 є тілесні ушкодження на голові, які в сукупності складають черепно-мозкову травму. Нанесення декількох ударів полицею по голові загиблого підтвердила сама обвинувачена в апеляційному суді.

Доводи апелянта про те, що в ході досудового слідства було порушено її право на захист, оскільки їй не було надано безоплатного захисника, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріалами кримінального провадження та показами самої обвинуваченої не підтверджується твердження останньої про те, що вона вимагала участі захисника і їй в цьому було відмовлено, крім того, досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України не вимагає обов`язкової участі захисника. Зазначеним доводам судом першої інстанції також надано оцінку з наведенням мотивів.

Також, колегія суддів звертає увагу, що на першу вимогу обвинуваченої в судовому засіданні 09.02.2018 року про призначення їй захисника, її клопотання було задоволено, про що постановлено відповідну ухвалу (т.1 а.п. 35).

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушення права обвинуваченої ОСОБА_8 на захист.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в мінімальних межах санкції статті, за якою її засуджено, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 121 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.
Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченій покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: