УХВАЛА

19 вересня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна.
В скарзі зазначає, що слідчим слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 31.05.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.189 КК України.
Відомості про вказані злочини внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з надходженням з Рівненського міського суду для провадження додаткового розслідування кримінальної справи №80/19-05 по обвинуваченню ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.149, ч.2 ст.189 КК України.
У вказаній кримінальній справі №80/19-05 у нього 16.06.2005 працівниками міліції під час обшуку вилучено значну кількість належних мені на праві власності речей частину з яких не повернуто до цього часу, а саме: мобільний телефон «Nокіа», модель 3310, темного кольору, з картами (п.18протоколу); навушники до мобільного телефону (п.21 протоколу); зарядний пристрій до мобільного телефону «Nокіа» (п.22 протоколу); відеокасети-міні DVD, 6 штук (п.24 протоколу); аудіокасети МС-30, 3 штуки (п.25 протоколу).
16.07.2019 звернувся до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про повернення вищевказаних речей, на яке 05.08.2019 простим поштовим відправленням отримав лист слідчого від 22.07.2019, яким його повідомлено, що речі повернуті 02.10.2005 під розписку ОСОБА_7 .
Зазначена інформація про повернення його речей ОСОБА_7 є недостовірною, насправді ці речі ні йому, ні його родичам не повернуто, відтак відповідь слідчого він розцінює як відмову в задоволенні його клопотання, яку вважає незаконною.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, свою скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Зі змісту ч.1 ст. 307 КПК України, вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим -особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
У ст. 167 КПК зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ст. 169 КПК України, якою передбачено порядок припинення тимчасового вилучення майна, зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів провадження, що слідчим слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 31.05.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.189 КК України.
Відомості про вказані злочини внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з надходженням з Рівненського міського суду для провадження додаткового розслідування кримінальної справи №80/19-05 по обвинуваченню ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.149, ч.2 ст.189 КК України.
У вказаній кримінальній справі №80/19-05 у ОСОБА_3 , 16.06.2005 працівниками міліції під час обшуку вилучено значну кількість належних мені на праві власності речей частину з яких не повернуто до цього часу, а саме:мобільний телефон «Nокіа», модель 3310, темного кольору, з картами (п.18 протоколу); навушники до мобільного телефону (п.21 протоколу); зарядний пристрій до мобільного телефону «Nокіа» (п.22 протоколу); відеокасети-міні DVD, 6 штук (п.24 протоколу); аудіокасети МС-30, 3 штуки (п.25 протоколу).
16.07.2019 року ОСОБА_3 , звернувся до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про повернення вищевказаних речей, на яке 05.08.2019 простим поштовим відправленням отримав лист слідчого від 22.07.2019, яким його повідомлено, що речі повернуті 02.10.2005 під розписку ОСОБА_7 .
Зазначена інформація про повернення його речей ОСОБА_7 є недостовірною, оскільки ці речі ні йому, ні його родичам не повернуто.
На даний час у кримінальному провадженні №0000086 від 31.05.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.189 КК України ОСОБА_7 не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий яки здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, порушено вимоги ч.5 ст. 171 КПК України, що полягає у її бездіяльності щодо неповернення майна, оскільки після вилучення майна, яке вилучено 16.06.2005 року ні слідчий, ані прокурор у даному кримінальному провадженні з клопотанням про арешт майна до слідчого судді не звертались, тому вилучене майно має бути негайно повернуто ОСОБА_7 .
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_7 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна - задовільнити.
Зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 негайно повернути ОСОБА_3 речі, а саме:
мобільний телефон «Nокіа», модель 3310, темного кольору, з картами;
навушники до мобільного телефону;
зарядний пристрій до мобільного телефону «Nокіа»,
відеокасети-міні DVD, 6 штук;
аудіокасети МС-30, 3 штуки.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1