Справа № 357/3819/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

представника ДУ «Білоцерківська ВК №35» ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 року за ч.4 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троєщина Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого

1) 20.09.1997 року Харківським районним судом м. Києва за ст. ст. 86-1, 44КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі, Звільненого 19.08.1999 року відповідно до ст. 5 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

встановив:

09.04.2019 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , у якому він просить на підставі ст. 82 КК України замінити невідбуту частину покарання більш м`яким. В обгрунтування клопотання зазначається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» з 14.12.2016 року, строк відбуття покарання закінчується 28.04.2020 року. За час відбування покарання засуджений має 6 заохочень, з лютого 2017 року працює, отримує заробітну плату, відношення до праці добре, вимоги персоналу установи виконує, вищезазначена поведінка і сумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків свідчать, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосована ст. 82 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 своє клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на положення ст. 82 КК України з тих підстав, що на момент розгляду справи до закінчення невідбутого строку покарання залишилось менше 1 року, що суперечить положенням ст. 51 КПК України.

Прокурор заперечував проти заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на ті ж підстави, що й представник ДУ «БВК №35» .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 539 КПК України 1. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

3. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Відповідно ч. 1 до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

ОСОБА_5 засуджений вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 року за ч.4 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією частини майна. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11.10.2016 року вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 року в частині призначення покарання змінено, та засуджено за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/4 частини майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 19.01.2015 року по 11.10.2016 рік. Початок строку відбуття покарання 19.01.2015 року. Закінчення строку відбування покарання - 28.04.2020 року. Засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 частини покарання.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 23.01.2015 року. Утримуючись в Артемівському С13О, зарекомендував себе негативно, мав 5 стягнень, накладених до вступу вироку в законну силу, заохочень не мав. Утримуючись з 05.12.2016 року в Київському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія №35» відбуває покарання з 15.12.2016 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня установи, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки на виробництві, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 6 заохочень. Мав 2 стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку.

Працевлаштований на дільницю пошиття мішків під цукор укладальником-пакувальником. Відношення до праці добре. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Роботи із самообслуговування виконує, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Підтримує зв`язки з рідними та близькими. За час перебування в установі на профілактичному обліку не перебуває.

Як видно з довідки про стягнення та заохочення, засуджений ОСОБА_5 мав 5 стягнень, які було накладено до вступу вироку в законну силу та два стягнення, які станом на 13.10.2017 рік зняті. Під час відбування покарання за сумлінну поведінку, ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 6 разів був заохочений.

Відповідно до довідки № 152 про прибутки по місяцях ОСОБА_5 працює на посаді нарядника та отримує заробітну плату.

Усі вищевказані обставини дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення та невідбута частина призначеного йому покарання може бути замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Крім того суддя констатує, що на час постановлення ухвали строк обмеження волі є меншим одного року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 61 КК України, відповідно до якої обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Однак, задовольняючи клопотання, суддя виходить з наступних фактичних обставин.

Як видно з матеріалів справи дане клопотання захисника надійшло до Білоцерківського міськрайсуду суду 09.04.2019.

Строк відбування покарання засудженого спливає 28.04.2020, однак на момент надходження клопотання до суду невідбута частина покарання складала 1 рік 19 днів.

Таким чином захисником, а отже і засудженим, було своєчасно, у спосіб та у порядку, передбаченому як матеріальним так і процесуальним Законом, вчинено дії для реалізації наданого йому права на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як видно з пояснень представника ДУ «Білоцерківська ВК №35» 17.01.2018 року адміністрація установи виконання покарань після відбуття засудженим, установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання, розглянула питання щодо можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та прийняла рішення про відмову у зверненні до суду у зв`язку з відсутністю достатнього ступеню виправлення засудженого. Водночас, у серпні 2018 року адміністрацією прийнято рішення щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, однак судом було відмовлено у задоволенні подання. В подальшому адміністрація з поданням щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не зверталася. Таким чином, суддя погоджується з доводами захисту, що у адміністрації установи, з огляду на вищевказані обставини, з урахуванням особи засудженого, також були підстави, відповідно до ст. 154 КВК України, звернутись до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, однак цього зроблено не було.

Задовольняючи клопотання, суддя виходить з принципу верховенства права, який вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.
Таким чином, законодавством України врегульовано порядок відбування покарання та визначено для засудженого чіткі «правила поведінки», за умови дотримання яких, він має право очікувати на певні позитивні зміни у відбуванні покарання умовно-дострокове звільнення або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Розгляд судом заяви після спливу строку, який формально давав підставу для застосування щодо засудженого положень ст. 82 КК України, не був пов`язаний з негативною процесуальною поведінкою самого засудженого чи його захисника, а обумовлений об`єктивними обставинами, що склалися в органі правосуддя - надмірне перевантаження суду, неналежне матеріально-технічне забезпечення залів судового засідання відповідним обладнанням.
Однак, з огляду на вищезазначене суддя приходить до переконання, що наведені обставини не можуть впливати на реалізацію засудженим своїх прав, так як держава зобов`язана забезпечити повагу до прав людини шляхом гарантії цих прав, оскільки Ратифікувавши Конвенцію та протоколи до неї, держава передусім зобов`язалася гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції та протоколах. Виходячи з того, що покарання має на меті те тільки кару, а й виправлення засуджених, на думку судді, позбавлення засудженого права на заміну покарання більш м`яким не досягне мети його виправлення та запобіганню вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Таким чином, та обставина, що на час прийняття суддею рішення невідбута частина покарання є меншою ніж мінімальна межа визначена ст. 51 КК України не є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника засудженого, яка була подана до суду у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України ст. ст. 61, 82 КК України, ст. 154 КВК України ст. 2, 21, 28, 537, 539 КПК України, суддя,

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2016 року більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 11 місяців 7 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст постанови виготовлено та проголошено 27.05.2019 року о 8 год. 50 хв.

СуддяОСОБА_1