Справа № 307/2506/19
Провадження № 1-кс/307/1481/19
У Х В А Л А
14 серпня 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 12 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Вказує на те, що 12 серпня 2019 року, близько 13 години 13 хвилин, працівниками СРПП №3 Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області було зупинено автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 , завантажений деревиною породи "Ялина", в кількості 58 деревин, кубомасою 20,478 м.куб., водій якого не надав жодних документів про походження деревини.

12 серпня 2019 року, в ході огляду місця події, в с. Нересниця, по вул. Грушевського, 160, було оглянуто та вилучено автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 і перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , та деревину породи "Ялина", в кількості 58 деревин, кубомасою 20,478 м.куб.
Постановою слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 13 серпня 2019 року автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та деревину породи "Ялина", в кількості 58 деревин, кубомасою 20,478 м.куб., визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме деревини породи "Ялина", шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 12 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 13 серпня 2019 року автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та деревину породи "Ялина", в кількості 58 деревин, кубомасою 20,478 м.куб., визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 12 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме: деревину породи "Ялина", в кількості 58 деревин, кубомасою 20,478 м.куб., фактичним володільцем якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1