Провадження № 11-кп/4823/112/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.016.270.010.008.250, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на строк 9 років;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_7 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Славутицького міського суду від 10 жовтня 2016 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання, тобто з 08 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у період з 08 вересня 2016 року по 23 січня 2017 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід йому до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 88 грн. 10 коп. процесуальних витрат.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 , судове рішення щодо якого не оскаржується.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене покарання, врахувавши його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а також поведінку, яка не була направлена на ухилення від відбування покарання. Крім того, при виникненні конфлікту з потерпілим, у нього не було наміру на заподіяння смерті. Стверджує, що після нанесення ОСОБА_11 ударів, останній був у нормальному стані, в зв`язку з чим у них не виникло думки про необхідність надання йому допомоги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить змінити рішення суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити менш сувору міру покарання. Звертає увагу на те, що при винесенні рішення суд не врахував зухвалу поведінку потерпілого ОСОБА_11 , яка і стала причиною протиправних дій ОСОБА_12 , та відсутності наміру у обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого. Крім того, не було належним чином враховано характеристику ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно, такі обставини, що пом`якшують покарання, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне усунення заподіяної шкоди.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинувачених, просить змінити вирок стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_13 вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до покарання у виді 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Славутицького міського суду від 10 жовтня 2016 року, остаточно призначити покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 січня 2017 року по день ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення по суті із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував наявності винесеного відносно нього вироку Славутицького міського суду Київської області від 10.10.2016 року, за яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, в зв`язку з чим призначив покарання без врахування вимог закону, викладених в ч. 4 ст. 70 КК України.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 30 серпня 2016 року, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою, проникли до приміщення деревообробного цеху, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали пилу марки «Jet», модель JMS-8, що належить ОСОБА_14 , вартістю 1199 грн., чим спричинили останньому майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08 вересня 2016 року, у проміжок часу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в лісосмузі урочища «Ялівщина», неподалік дамби на річці Стрижень поблизу вул. Єськова, у м. Чернігові, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи спільно, умисно нанесли ОСОБА_11 не менше дев`яти ударів руками в область голови, а також ОСОБА_7 умисно наніс не менше одного удару ногою в область голови ОСОБА_11 , чим спричинили останньому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя та які мають прямий причинний зв`язок з причиною його смерті.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає що тільки апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільну видачу викраденого майна місцевий суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, місцевий суд вірно визнав рецидив злочинів, вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд правильно врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вартість викраденого, ступінь вини, особу обвинуваченого: його вік, сімейний та майновий стан, освіту, стан здоров`я відповідно до даних, що маються у справі, формально позитивну характеристику за місцем проживання, дані про притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Але, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначається покарання за правилами, передбаченими в ч.ч. 1-3 цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що обвинувачений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку до строку покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне та додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Славутицького міського суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальні правопорушення за даним вироком ОСОБА_7 вчинив 30 серпня 2016 року та 08 вересня 2016 року, тобто до ухвалення попереднього вироку (від 10 жовтня 2016 року).

Однак судом всупереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи викладене, вирок Деснянського районного суду м. Чернігова щодо ОСОБА_7 підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Окрім того, згідно п. 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року і щодо неї продовжували застосовувати заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом 2946 VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 VIII. В такому разі Закон № 838 VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Тому, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід додатково зарахувати в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 січня 2017 року по 29 червня 2017 року та з 31 жовтня 2018 року по 10 травня 2019 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання :

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді 9 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Славутицького міського суду від 10 жовтня 2016 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України додатково зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 січня 2017 року по 29 червня 2017 року та з 31 жовтня 2018 року по 10 травня 2019 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В решті цей вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4