КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5460/2019 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002681, відомості щодо якого внесені 18.08.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на бездіяльність прокурора міста Києва ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

10 вересня 2019 року захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді від 05 серпня 2019 року в апеляційному порядку, захисник посилається на п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, рішення Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 243/6674/17-к, а також на практику Європейського суду з прав людини.

Перевіривши апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали судового провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції 16 жовтня 2019 року, вважаю, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Частиною 1 статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав її учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України визначають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Отже, перелік судових рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Не передбачають можливості окремого оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, окрім визначених у ч. 3 ст. 307 КПК України, і положення частин першої та другої статті 309 КПК України, які є більш загальними по відношенню до положень статті 307 КПК України і містять перелік судових рішень слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, але цей перелік також розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді, іншого ніж ті, що включені до ст. 309 КПК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невинесенні в порядку ст. 110 КПК України постанови за результатами розгляду скарги захисника від 18.03.2019, що є предметом оскарження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва розглянута по суті з прийняттям рішення відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України про відмову в задоволені скарги, отже ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що і зазначено в її резолютивній частині.

Посилання захисника в обґрунтування позиції щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді від 05 серпня 2019 року на висновок Верховного Суду про застосування норм права, викладений у рішенні від 23 травня 2018 року, є необґрунтованим. Адже у цьому висновку йдеться про постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тоді як в даному випадку слідчий суддя розглянув скаргу відповідно до положень ст.ст. 303 - 307 КПК України і не вбачається підстав для висновку про те, що слідчий суддя постановив ухвалу, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність самої ухвали слідчого судді, то вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України рішення слідчого судді від 05 серпня 2019 року не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи, що захисником ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002681, відомості щодо якого внесені 18.08.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на бездіяльність прокурора міста Києва ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Копію ухвали невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2