Провадження №1-кп/761/108/2019
В И Р О К
іменем України

18 червня 2019 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0001719 від 23 грудня 2014 року,

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Бахмач Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, має неповнолітню дитину, 2014 року народження зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, 2017 року народження, працюючого в ТОВ «СК Трейд Мікс» юрисконсультом, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_5 , судимого 15 травня 2013 року Деснянським районним судом м.Києва, з урахуванням ухвали Апеляційного суду м.Києва від 21 серпня 2014 року, за ч.2 ст.309, ч.3 ст.309, 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 25 червня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 3 ст.368 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

ВСТАНОВИВ :

Слідчий слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі старшим слідчим слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , будучи службовими особами, які займають відповідальне становище, за пособництва ОСОБА_9 , що виразилось у сприянні вчиненню злочину шляхом одержання предмету неправомірної вигоди для подальшої передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою особистого протиправного збагачення, вимагали та одержали неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 250 000 гривень, що в двісті і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у великому розмірі, за наступних обставин:

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 160 від 21 травня 2014 року утворено Державну фіскальну службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів України шляхом перетворення.

Пунктом 1 Положення «Про Державну фіскальну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21 травня 2014 року передбачено, що Державна фіскальна служба України (далі ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Статтею 348.1 Податкового кодексу України передбачено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Статтею 348.2 Податкового кодексу України встановлено, що завданнями податкової міліції є запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статей 350.1.2, 350.1.9, 350.1.12 Податкового кодексу України податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; здійснює заходи щодо запобігання і протидії корупції у контролюючих органах та виявлення фактів корупції, а також усунення наслідків корупційних правопорушень; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження платників податків.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» в редакції від 26 жовтня 2014 року, органи доходів і зборів є правоохоронним органом.

Статтею 38 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи, в тому числі органи, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Наказом виконувача обов`язків начальника Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві ОСОБА_15 від 09 грудня 2014 року № 161-о ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначено на посади слідчих слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Положеннями статті 9 Кримінального процесуального кодексу України на слідчого покладено обов`язок під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Також, згідно з вимогами зазначеної статті слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до пункту 1.1 «Тимчасової посадової інструкції слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі м. Києва Головного управління ДФС у м. Києві» , затвердженої начальником слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві 21 грудня 2014 року, слідчий безпосередньо підпорядковується начальнику відповідного підрозділу і несе відповідальність за якісне провадження досудового розслідування кримінальних правопорушень, що перебувають у його провадженні.

Пунктом 1.2 Інструкції передбачено, що основними завданнями слідчого є повне, об`єктивне, неупереджене провадження досудового розслідування кримінальних правопорушень, які перебувають у його провадженні.

Згідно п. 1.4 зазначеної Інструкції визначено серед іншого, що у своїй діяльності слідчий керується Конституцією України, кримінальним процесуальним законодавством.

Розділом 2 та 3 Інструкції та статтею 40 Кримінального процесуального кодексу України встановлені права слідчого, а саме: приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявністю підстав, передбачених статтею 284 КПК України; слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Також, згідно з наведеною нормою Закону слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Таким чином, виходячи з обсягу наявних повноважень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обіймаючи посади слідчих слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, постійно здійснювали функції представників влади та, відповідно до ч. 2 примітки статті 368 КК України, є службовими особами, які займають відповідальне становище.

Статтею 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» визначено, що посадові та службові особи органів доходів та зборів є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно зі статтею 353.7 Податкового кодексу України на посадових і службових осіб податкової міліції поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Однак, всупереч вимог законів України та відомчих нормативних актів, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 умисно використали надані їм службові повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою одержання неправомірної вигоди, залучивши до своєї злочинної схеми ОСОБА_9 як пособника для спільного вчинення злочину, за наступних обставин.

Так, 11 червня 2014 року за №5349/10/26-52-17-01-47 на адресу фізичної особи підприємця ОСОБА_16 (ФОП ОСОБА_17 ) ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві надіслано запит про надання інформації та документального підтвердження щодо отримання доходів від здійснення фінансово-господарської діяльності в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

На зазначений запит 02 липня 2014 року до ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві ОСОБА_16 надала пояснення та документальне підтвердження щодо отриманих доходів від здійснення фінансово-господарської діяльності за 2013 рік, а саме завірені договори, акти виконаних робіт, акти приймання-передачі.

26 серпня 2014 року за № 1298 ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві видано наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, який разом з повідомленням від 27 серпня 2014 року № 68/26-52-17-01 надіслано на адресу ОСОБА_16 .

Із проведенням зазначеної перевірки ОСОБА_16 не погодилась та подала скаргу на ім`я начальника ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві ОСОБА_18 .

12 вересня 2014 року ОСОБА_16 отримала відповідь від ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 10 вересня 2014 року за

№ 8711/10/26-52-17-01-47 про відмову у задоволенні її скарги.

У подальшому, 24 вересня 2014 року ОСОБА_16 поштою отримала Акт

№ 2575/26-52-17-01/ від 19 вересня 2014 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19 вересня 2014 року №Ф-, рішення № від 19 вересня 2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Вважаючи дії ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо винесення наказу від 26 серпня 2014 року за № 1298 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки необґрунтованими та протиправними, ОСОБА_16 подала адміністративний позов до Окружного адміністративного суду м. Києва та разом з цим подала скаргу до ДПІ у м. Києві.

28 листопада 2014 року Окружний адміністративний суд м. Києва виніс постанову по справі № 826/15332/14, якою визнав протиправними дії ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо винесення наказу на проведення перевірки та акту перевірки.

Разом з тим, 17 жовтня 2014 року слідчим відділом фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000077 про вчинення фізичною особою підприємцем ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено старшому слідчому слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві ОСОБА_8 та слідчому слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві ОСОБА_7 (з 09 грудня 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідчі слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві).

Під час здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, у ОСОБА_8 , що був визначений старшим слідчої групи, спільно з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_16 (ФОП ОСОБА_17 ) та її чоловіка ОСОБА_19 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою створення умов, за яких ОСОБА_19 та ОСОБА_16 будуть вимушені передати їм неправомірну вигоду, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в ході проведення допитів останніх 14 листопада 2014 року, 21 жовтня 2014 року, 27 жовтня 2014 року почали на них психологічно тиснути та погрожувати вжиттям заходів забезпечення кримінального провадження, а саме вилученням їх особистого майна.

У подальшому, 18 грудня 2014 року слідчий ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу, використовуючи свої повноваження, передбачені статтею 40 Кримінального процесуального кодексу України, в черговий раз викликав на допит ОСОБА_19 до слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Цього ж дня-18 грудня 2014 року , приблизно об 11 годині, ОСОБА_19 прибув до слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, розташованого в м. Києві по вул. Закревського, 41, де, перебуваючи в службовому кабінеті слідчого ОСОБА_8 за № 226, від надання показань відмовився. Після складання відповідного протоколу допиту, ОСОБА_8 наказав ОСОБА_19 зачекати на вулиці, оскільки розмову з ним, він не закінчив. Приблизно через 30-40 хвилин, ОСОБА_8 вийшов на вулицю до ОСОБА_19 та повідомив, що з ним хоче поговорити його керівник, після чого завів ОСОБА_19 до службового кабінету слідчого ОСОБА_7 , який раніше також допитував ОСОБА_19 та його дружину.

В ході розмови ОСОБА_7 , у присутності ОСОБА_8 , почав погрожувати кримінальним переслідуванням ОСОБА_19 та його дружини, зазначивши, що призначить позапланові перевірки всім контрагентам, з якими вони мали фінансово-господарські взаємовідносини.

Водночас, ОСОБА_7 повідомив, що з ним та «їх організацією» краще не сваритись, а домовлятись «по доброму», після чого взяв зі столу аркуш паперу, на якому написав «закриття кримінального провадження в 1-му кварталі 2015 року 250 тисяч»(гривень), таким чином висунувши вимогу ОСОБА_19 про передачу йому та ОСОБА_8 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

При цьому, слідчими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були поставлені ОСОБА_19 умови щодо передачі їм зазначеної суми грошових коштів до 25 грудня 2014 року.

ОСОБА_19 , будучи зацікавленим у ефективному здійсненні господарської діяльності своєї дружини ОСОБА_16 (ФОП ОСОБА_17 ), розуміючи, що без передачі слідчим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є співробітниками правоохоронного органу та в силу займаних посад наділені владними повноваженнями, неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_17 , не зможе захистити свої законні права та інтереси, домогтися прийняття законного процесуального рішення. Тому сприймаючи погрози слідчих щодо прийняття неправомірних процесуальних рішень стосовно його дружини та їх контрагентів,а також щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту їхнього майна реальними, на вимоги слідчих щодо передачі їм 250000 гривень як неправомірної вигоди вимушений був погодитись.

Крім того, слідчі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 своєю поведінкою та висунутими вимогами домоглися створення у ОСОБА_19 відчуття неможливості вирішити зазначене питання іншим способом, окрім як передачею неправомірної вигоди.

25 грудня 2014 року ОСОБА_19 з особистих причин не зміг прибути на зустріч з ОСОБА_8 для передачі 250000 гривень, сподіваючись на те, що останній та ОСОБА_7 не будуть втілювати у життя висловлені погрози.

Однак, ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізувати свій злочинний задум, 26 грудня 2014 року, з метою здійснення психологічного тиску та спонукання ОСОБА_19 до передачі неправомірної вигоди в розмірі 250000 гривень за закриття кримінального провадження та не вчинення жодних слідчих та процесуальних дій стосовно його дружини ОСОБА_16 (ФОП ОСОБА_17 ) почав викликати телефоном їх контрагентів для проведення допитів, пояснюючи, що виклик пов`язаний з веденням сумісної господарської діяльності.

Цього ж дня, тобто 26 грудня 2014 року, ОСОБА_19 , дізнавшись про виклик до податкової міліції контрагентів дружини ОСОБА_16 двічі телефонував ОСОБА_8 , якому пояснив причини своєї неявки з грошима, підтвердив свої наміри виконати їх незаконні вимоги щодо передачі неправомірної вигоди та попросив припинити вчинити тиск на контрагентів його дружини і перенести зустріч на 29 грудня 2014 року.

У подальшому, 29 грудня 2014 року, приблизно о 09 годині 24 хвилини , ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу, зателефонував ОСОБА_19 і з`ясувавши, що той готовий виконати їх вимоги щодо передачі неправомірної вигоди, повідомив, що йому зателефонує особа на ім`я ОСОБА_20 ( ОСОБА_9 ), яка все пояснить.

При цьому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, побоюючись викриття у вчиненні злочину, вирішив у невстановлений час та місці, задіяти до одержання неправомірної вигоди свого знайомого ОСОБА_9 , якому розповів про обставини вимагання грошей від ОСОБА_19 та пообіцяв грошову винагороду за сприяння у вчиненні злочину, а саме за одержання ним від ОСОБА_19 обумовленої суми неправомірної вигоди.

З пропозицією ОСОБА_7 щодо спільного вчинення злочину ОСОБА_9 погодився, тим самим вступивши з ним та ОСОБА_8 у злочинну змову направлену на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_19 у великому розмірі.

Будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,діючи за попередньою змовою з останніми, 29 грудня 2014 року, приблизно о 9 годині 50 хвилин, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_19 , якому запропонував зустрітися з метою одержання від останнього неправомірної вигоди в сумі 250000 гривень для подальшої передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Однак, ОСОБА_19 не маючи усієї суми неправомірної вигоди вирішив домовитись про зустріч з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 для надання йому додаткового часу щодо збору цих грошей.

Цього ж дня, 29 грудня 2014 року, приблизно об 11 години 10 хвилин, за попередньою телефонною домовленістю ОСОБА_19 прибув до адміністративного приміщення ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 41, де поблизу входу зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час зустрічі ОСОБА_19 повідомив, що погоджується на передачу грошових коштів, однак йому потрібен деякий час на збір усієї суми. Також ОСОБА_19 зазначив, що при собі в нього є тільки 20000 гривень. Вислухавши пропозиції ОСОБА_19 слідчі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 категорично відмовились від одержання частини неправомірної вигоди і заявили, що він ( ОСОБА_19 ) повинен передати одразу всю визначену ними суму.

05 січня 2015 року, приблизно об 11 годині 37 хвилин, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди у великому розмірі, ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_19 , якому нагадав про необхідність передачі неправомірної вигоди. Під час телефонної розмови ОСОБА_19 повідомив ОСОБА_8 про свою готовність передати всю суму неправомірної вигоди.

12 січня 2015 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , здзвонився з ОСОБА_19 , який в ході телефонної розмови підтвердив готовність виконати вимоги останніх щодо передачі неправомірної вигоди та попросив повідомити про місце та час зустрічі.

Цього ж дня, тобто 12 січня 2015 року, приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_9 , який діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , домовився про зустріч з ОСОБА_19 на автомобільній стоянці неподалік торгівельного центру «Ашан», розташованого на Московському проспекті, 15-А, у м. Києві.

Під час вказаної зустрічі, яка відбулась у цей же день приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_19 повідомив ОСОБА_9 про свою готовність передати гроші, однак попросив надати будь-які гарантії щодо закриття кримінального провадження стосовно його дружини. У свою чергу ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_19 передати половину неправомірної вигоди, тобто 125000 гривень зараз, а решту неправомірної вигоди в розмірі 125000 гривень після передачі постанови про закриття кримінального провадження, з чим ОСОБА_19 погодився.

ОСОБА_9 , отримавши від ОСОБА_19 згоду на передачу частини неправомірної вигоди зателефонував ОСОБА_7 , якому повідомив про результати його домовленості з ОСОБА_19 . Однак, ОСОБА_21 категорично відмовився від одержання частини неправомірної вигоди і дав вказівку ОСОБА_9 повідомити ОСОБА_19 про обов`язковість передачі одразу всієї суми грошей.

Отримавши відмову в передачі частини неправомірної вигоди, ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_8 , з яким домовився про зустріч 13 січня 2015 року в його службовому кабінеті.

13 січня 2015 року, приблизно о 10 годині 14 хвилин, ОСОБА_19 прибув до адміністративної будівлі ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 41, де зустрівся з ОСОБА_8 у його службовому кабінеті № 226, розташованому на другому поверсі будівлі.

Перебуваючи у службовому кабінеті, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з ОСОБА_22 та ОСОБА_9 злочинний умисел, знов висунув вимогу ОСОБА_19 про передачу неправомірної вигоди в сумі 250000 гривень та повідомив, що у разі передачі одразу всієї суми кримінальне провадження щодо його дружини буде закрито наприкінці першого кварталу 2015 року, і ні він, ні ОСОБА_7 не будуть вчиняти жодних слідчих та процесуальних дій щодо ОСОБА_16 (ФОП ОСОБА_17 ) та їх контрагентів.

Під час зазначеної розмови до службового кабінету ОСОБА_8 зайшов ОСОБА_7 , який підтвердив слова ОСОБА_8 та в різкій формі висловився в бік ОСОБА_19 щодо відсутності необхідності надання йому додаткових гарантій про прийняття слідчими рішення щодо закриття кримінального провадження.

На вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_19 вимушений був погодитись.

В цей же день, тобто 13 січня 2015 року, на виконання вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на підставі телефонної домовленості з ОСОБА_9 , о 18 годині 22 хвилини, ОСОБА_19 на власному автомобілі марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до обумовленого місця зустрічі автомобільної стоянки поблизу торгівельного центру «Променада центр», розташованого в м. Києві по вул. Овруцькій, 18.

Під час цієї зустрічі, що відбулась в салоні автомобіля ОСОБА_19 , марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , приблизно о 18 годині 27 хвилин, ОСОБА_19 передав ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 250000 гривень для подальшої передачі їх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за закриття кримінального провадження № 0000077 та не вчинення будь-яких слідчих та процесуальних дій направлених на перешкоджання здійснення ним, його дружиною та їх контрагентами підприємницької діяльності, вжиття заходів забезпечення щодо особистого майна ОСОБА_19 та його дружини ОСОБА_16 .

Під час одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що грошові кошти він одержав, після чого вийшов з автомобіля ОСОБА_19 та одразу був затриманий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину, а предмет неправомірної вигоди вилучений.

З урахуванням викладеного, за пособництва ОСОБА_9 , ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 вимагали та одержали неправомірну вигоду від ОСОБА_19 у розмірі 250000 гривень, що в 410 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто одержали неправомірну вигоду у великому розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.368 КК України не визнав та пояснив, що він працював в якості старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві. В жовтні 2014 року у його провадження поступило кримінальне провадження по факту ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_17 на суму 1,3млн.гривень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України. До складу групи слідчих також входив слідчий СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві ОСОБА_23 . На початку листопада 2014 року ним була викликана ОСОБА_17 ,яка відмовилася надавати будь-які показання посилаючись на ст.63 Конституції України,мотивуючи відмову тим,що нею в судовому порядку оскаржується акт податкової інспекції. Ним,в порядку ст. 93 КПК України, ФОП ОСОБА_17 була вручена вимога на надання копій необхідних документів. Вивчивши документи які були у наявності у органа досудового розслідування,було встановлено,що одним з крупних контрагентів ФОП ОСОБА_17 є ФОП ОСОБА_19 . У зв`язку з чим було викликано для допиту ОСОБА_19 , який виявився чоловіком ОСОБА_17 . ОСОБА_19 відмовився давати показання, посилаючись на вимоги ст.63 Конституції України. Ним ОСОБА_19 , на підставі ст. 93 КПК України, також була вручена письмова вимога щодо необхідності надання документів по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_17 . Через деякий час знову було викликано ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , які знову відмовилися надавати будь-які пояснення посилаючись на ст. 63 Конституції України. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні,на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на розкриття банківської таємниці,були вилучені документи щодо ФОП ОСОБА_17 ,ФОП ОСОБА_19 ,ФОП ОСОБА_24 ,з яких вбачалося,що дійсно ФОП ОСОБА_19 був крупним контрагентом для ФОП ОСОБА_17 .Через деякий час йому зателефонувала ОСОБА_17 ,яка повідомила,що готові документи для його письмову вимогу,та принесла незавірені копії документів,не надав оригіналів документів. Оскільки ФОП ОСОБА_17 не надала оригіналів документів по взаємовідносинах з контрагентами,стали викликати контрагентів,у тому числі і ФОП ОСОБА_19 . На їх виклик з`явився ОСОБА_19 ,який на їх вимогу щодо необхідності надати документи щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_17 пояснював,що документи готові, але він зайнятий та найближчим часом надасть їх,проте ухилявся від надання таких документів. Він також зустрічався з ОСОБА_19 ,на вулиці,біля приміщення слідчого відділу, де у ході зустрічі ОСОБА_19 просив дати йому відстрочку в зборі документів, які зазначені у вимозі в порядку ст.93 КПК України. У зв`язку з тим ,що ОСОБА_19 не надавав документів по взаємовідносинам між ФОП ОСОБА_19 та ФОП ОСОБА_17 , мотивуючи зайнятістю,при цьому зазначив ,що їх можна у нього забрати. Він та слідчий ОСОБА_7 вирішили когось направити до ОСОБА_19 ,щоб забрати у останнього документи. Він казав ОСОБА_19 , що у нього заберуть документи. ОСОБА_7 попросив свого знайомого ОСОБА_9 , з яким він особисто не був знайомий, забрати документи необхідні органу досудового розслідування у ОСОБА_19 . Він ніколи не вів розмови з ОСОБА_19 про грошові кошти,не вимагав від останнього ніяких грошових коштів за закриття кримінального провадження,діяв виключно у спосіб та межах наданих йому як слідчому повноважень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України не визнав та пояснив, що він працював на посаді слідчого СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, з жовтня 2014 року входив до складу групи слідчих у кримінальному провадженні по факту ухилення ФОП ОСОБА_17 від сплати податків,за ознаками ч.1 ст. 212 КК України. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою встановлення істини у справі,вони витребували всі необхідні документи, допитували свідків. Викликали для допиту ОСОБА_17 ,запропонували їй надати документи щодо фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_17 ,проте,вона відмовилась давати будь-які показання,посилаючись на ст.63 Конституції України та надавати будь-які документи,мотивуючи що вона оскаржує акт податкової інспекції у судовому порядку. В ході досудового розслідування було встановлено,що основним замовником послуг у ФОП ОСОБА_17 був ФОП ОСОБА_19 ,який є чоловіком ОСОБА_17 .Викликаний для проведення допиту ОСОБА_19 також відмовився давати будь-які показання, користуючись ст. 63 Конституції України,а також відмовився надавати будь-які документи на підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин з ФОП ОСОБА_17 . Під час викликів до органу слідства для допиту в якості свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 жодних показань не давали,а в подальшому ОСОБА_17 взагалі перестала з`являтися на допити ,натомість замість неї почав приходити її чоловік ОСОБА_19 навіть коли його не викликали,який вів себе підозріло, провокуючи та натякаючи на вирішення якогось питання щодо його дружини. Оскільки, для належного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно було отримати документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин між ФОП ОСОБА_17 та ФОП ОСОБА_19 ,для підтвердження або спростування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні,він та ОСОБА_8 вирішили задіяти його знайомого ОСОБА_9 ,щоб він поїхав до ОСОБА_19 та забрав у останнього документи з приводу фінансово-господарських взаємовідносин між ФОП ОСОБА_17 та ФОП ОСОБА_19 .

Він, як слідчий, проводив допит у якості свідка ОСОБА_19 , вручав йому письмову вимогу в порядку ст. 93 КПК України щодо надання необхідних документів. Ніколи не вів з останнім розмови щодо грошових коштів, не вимагав від останнього ніколи грошових коштів, не писав на аркуші паперу «250 тис.» та не показував такий запис під час зустрічі ОСОБА_19 29 грудня 2014 року ,під час зустрічі його з ОСОБА_19 , мова йшла лише про необхідність надання документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин між ФОП ОСОБА_17 та ФОП ОСОБА_19 13 січня 2015 року він заходив до кабінету ОСОБА_8 ,де знаходився ОСОБА_19 ,попереджав останнього про те,що оскільки той затягує з наданням необхідних для досудового розслідування документів,вимагає відстрочки у наданні документів,вони вимушені будуть звертатися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.13 січня 2015 року ОСОБА_9 повинен був забрати у ОСОБА_19 документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин між ФОП ОСОБА_17 та ФОП ОСОБА_19 . ОСОБА_9 зателефонував йому 13 січня 2015 року,у вечірній час та повідомив про те,що отримав від ОСОБА_19 необхідні документи,мова про грошові кошти не йшла взагалі. Він ніколи не вів розмови з ОСОБА_19 про закриття кримінального провадження,не вимагав від ОСОБА_19 грошових коштів за закриття кримінального провадження,діяв виключно у спосіб та межах наданих йому як слідчому повноважень .

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.5 ст.27,ч.3 ст.368 КК України не визнав та пояснив, що в грудні 2014 року йому подзвонив його знайомий ОСОБА_7 , який спитав, чи зможе він допомогти йому та забрати у однієї людини документи,оскільки у нього нехватка часу,на що він погодився. Також ОСОБА_7 повідомив,що з ним зв`яжеться чоловік на ім`я ОСОБА_20 . Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_20 ,з яким вони домовилися про зустріч на 12 січня 2015 року,в районі метро «Петрівка»,торгівельного центру «Ашан», у м.Києві. 12 січня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_20 ,який на його питання щодо надання документів,став казати про те,що він зібрав їх не у повному обсязі,хоче передати документами частками . Він передзвонив з цього питання ОСОБА_7 ,який сказав,щоб ОСОБА_20 передав документи у повному обсязі,при цьому ніякої розмови про грошові кошти не було. ОСОБА_20 домовився з ним про зустріч на наступний день. 13 січня 2015 року,у вечірній час,він на автомобілі приїхав до обумовленого місця зустрічі-автомобільної стоянки поблизу торгівельного центру «Променада центр» в м.Києві. Побачив автомобіль марки «Hyundai»,у якому знаходився ОСОБА_20 . Сів до салону автомобіля «Hyundai»,де ОСОБА_20 передав йому паперовий пакет,сказав що документи у повному об`ємі . Він не розкривав пакет та не дивився на його вміст. Він зателефонував ОСОБА_7 якого повідомив про те,що йому передали документи у повному об`ємі .Після чого від вийшов з автомобіля разом з пакетом. Коли він йшов до свого автомобіля,пакет розірвався та з нього стали висипатися гроші.В цей час він був затриманий,грошові кошти,які знаходились у пакеті було вилучено. Зазначає,що у нього не було ніякої домовленості з ОСОБА_7 щодо отримання грошових коштів.

Незважаючи на те,що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен окремо,в судовому засіданні заперечили свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, винуватість останніх повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні нижченаведеними перевіреними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданнями доказами :

-даними, що містяться у заяві ОСОБА_19 від 22 грудня 2014 року про вимагання у нього слідчими СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 250 000 гривень за прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження № 0000077, зареєстрованого щодо його дружини ОСОБА_16 (фізичної особи-підприємця ОСОБА_17 ), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України;

- показаннями свідка ОСОБА_19 ,який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що у листопаді 2014 року до його дружини ОСОБА_25 подзвонив слідчий СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 та запросив на допит у зв`язку з порушеним щодо ФОП ОСОБА_17 кримінального провадження по факту ухилення від сплати податків. Дружина повідомила слідчим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що нею оскаржується у судовому порядку рішення податкової інспекції та такий розгляд триває,тому до закінчення судового розгляду відсутні підстави для відкриття кримінальної справи, відмовилася давати будь-які показання на підставі ст.63 Конституції України . Дружині слідчі дали запит на надання документів щодо фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_17 . Протягом листопада 2014 року-грудня 2014 року дружину декілька разів викликали до слідчих та на неї слідчим ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_26 чинився тиск, що будуть викликати усіх контрагентів,їх притягнуть до кримінальної відповідальності. В середині грудня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_8 та запросив на допит в якості свідка. Він відмовився давати показання на підставі ст.63 Конституції України. ОСОБА_8 повідомив йому, що його викликає до себе слідчий ОСОБА_7 . Він прийшов до кабінету слідчого ОСОБА_7 , який спочатку погрожував притягненням до кримінальної відповідальності дружини, а також його, призначенням позапланових перевірок всім контрагентам. Після чого ОСОБА_7 повідомив про те,що з ним краще не сваритись, можливо вирішити питання та написав на листку -500-600 тис.грн., на що він відповів, що це нереально. Після чого ОСОБА_7 написав нову записку, де було написано про закриття кримінальної справи у 1 кварталі 2015 року за 250000 грн., яку після того як він прочитав, знищив, та повідомив ,що він зобов`язаний вирішити питання до кінця грудня 2014 року. Розуміючи, що з нього слідчі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимагають грошові кошти за закриття кримінальної справи щодо дружини ,не проведення в подальшому щодо неї та контрагентів будь-яких слідчих і процесуальних дій,він звернувся з заявою про вимагання грошових коштів до СБУ, дав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих дій. Наприкінці грудня 2014 року йому стали телефонувати контрагенти дружини, повідомляти про їх виклик до слідчого. Він зателефонував ОСОБА_8 та пояснив причини своєї неявки з грошима, підтвердив наміри виконати їх дії. В подальшому йому зателефонував ОСОБА_8 , який з`ясувавши готовий він виконати їх вимоги щодо передачі грошових коштів, повідомив, що йому зателефонує чоловік на ім`я ОСОБА_20 . Через деякий час йому на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_20 та запропонував зустрітися. Не маючи усієї суми ,він домовився про зустріч з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Він приїхав за місцем роботи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,де поблизу входу до приміщення зустрівся з останніми. При зустрічі він повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,що йому потрібен час на збір усієї суми,зазначив,що при собі він має 20000 гривень,але вони відмовились від отримання частини суми. На початку січня 2015 року він повідомив ОСОБА_8 про готовність передати усю суму грошових коштів. В цей же день йому зателефонував ОСОБА_20 , домовився з ним про зустріч .Він зустрівся з ОСОБА_20 неподалік супермаркету «Ашан», біля метро «Петрівка» у м. Києві. При зустрічі з ОСОБА_20 він повідомив,що зараз передасть 50 відсотків від необхідної суми,а інші 50 відсотків передасть після закриття кримінального провадження. ОСОБА_20 комусь передзвонив,після чого повідомив,що такого не буде. Він подзвонив ОСОБА_8 та домовився про зустріч. 13 січня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_8 у службовому кабінеті останнього,з метою надання йому додаткових гарантій про прийняття слідчими рішення про закриття кримінального провадження. ОСОБА_8 на невеликому аркуші паперу написав «1 квартал». Під час зустрічі до кабінету зайшов ОСОБА_7 ,який в різкій формі висловився у його бік щодо підтвердження гарантій закриття кримінального провадження . В цей ще день -13 січня 2015 року він на автомобілі приїхав до обумовленого місця зустрічі-автомобільної стоянки поблизу торгівельного центру «Променада центр»,по вул. Овруцікій,у м.Києві. При собі у нього були 250000 гривень,які йому були вручені . На стоянку на автомобілі приїхав ОСОБА_20 ,який сів до нього в салон автомобіля,та якому він у салоні свого автомобіля передав білий пакет,у якому знаходились грошові кошти в сумі 250000 гривень. Під час одержання грошових коштів, ОСОБА_20 зателефонував ОСОБА_7 ,повідомивши останнього,що все отримано. Після чого ОСОБА_20 разом з пакетом, у якому знаходились грошові кошти,пішов до свого автомобіля,а він поїхав. Крім того, ОСОБА_19 пояснив причину розбіжностей у сумі, врученій йому під час слідчої дії у розмірі 250 000 грн. і сумі, вилученій під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_9 у розмірі 260 100 грн., а саме те, що під час перебування у автомобілі, хвилюючись, випустив з рук барсетку в якій знаходились його власні кошти у сумі 10100 грн. Вказані кошти потрапили до пакету з коштами, які планувались для передачі у якості неправомірної вигоди. Також, ОСОБА_19 чітко показав, що під час усіх розмов з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо неправомірної вигоди у розмірі 250000 гривень, вказаними особами у завуальованій формі вживалося слово «документи»;

-показаннями свідка ОСОБА_16 ,даними нею в судовому засіданні про те,що вона є фізичною особою-підприємцем (ФОП ОСОБА_17 ). У червні 2014 року ДПІ у Деснянському районі м.Києва проведена податкова перевірка ФОП ОСОБА_17 ,з результатами якої вона не погодилась та оскаржила рішення податкової інспекції у судовому порядку. У той час,коли ще тримав судовий розгляд по оскарженню нею рішення податкової інспекції,в листопаді 2014 року до неї подзвонив слідчий СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 та запросив на допит у зв`язку з порушеним щодо ФОП ОСОБА_17 кримінального провадження по факту ухилення від сплати податків. Вона повідомила ОСОБА_8 про те,що нею оскаржується у судовому порядку рішення податкової інспекції та такий розгляд триває,тому до закінчення судового розгляду відсутні підстави для відкриття кримінальної справи, відмовилася давати будь-які показання на підставі ст.63 Конституції України . Наступного разу їй подзвонив слідчий ОСОБА_7 та запросив її прийти знову на допит. З нею разом прийшов її чоловік ОСОБА_19 . Вона відмовилась давати показання слідчому ОСОБА_7 в якості свідка посилаючись на ст.63 Конституції України. ОСОБА_7 чинив на неї психологічний тиск,погрожуючи тим,що вона не зможе працювати,опишуть її майно,при цьому у кабінеті був присутній слідчий ОСОБА_26 . Після того,як вона відмовилася давати показання слідчому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надав їй вимогу щодо надання документів фінансово-господарської діяльності ФОП. Наприкінці листопада 2014 року вона надала слідчим копії необхідних ним документів щодо фінансово-господарської діяльності ФОП. Через деякий час зателефонував слідчий ОСОБА_8 та запросив її чоловіка - ОСОБА_19 на допит. Чоловік прийшов на допит до ОСОБА_8 ,після чого розповів їй що з нього вимагають грошові кошти за закриття кримінального провадження щодо ФОП ОСОБА_17 у 1 кварталі 2015 року,не вчинення дій щодо виклику контрагентів,у сумі 250000 гривень ;

-показаннями свідка ОСОБА_27 , яка будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила, що вона була контрагентом ФОП ОСОБА_16 та ФОП ОСОБА_19 , наприкінці грудня 2014 року до неї телефонувала особа, яка представлялася слідчим податкової міліції Деснянського району м.Києва та в усній формі запросила її до місця розташування слідчого відділу для допиту в якості свідка по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_16 та ОСОБА_19 за ухилення від сплати податків, а також для вручення вимоги на пред`явлення документів щодо фінансово-господарської діяльності щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_19 ,про що вона повідомила ОСОБА_19 ;

-свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , допитані в судовому засіданні, надали показання, аналогічні,що і свідок ОСОБА_27 ;

-даними,що містяться у протоколі огляду грошових коштів від 13 січня 2015 року,згідно якого були оглянуті,перераховані грошові кошти в сумі 250000 гривень, банкноти номіналом по 500 грн.,200 грн.,50 грн.,100 грн., з зазначенням серії, номерів та номіналів купюр та зроблені їх ксерокопії;

-даними, що містяться у протоколі огляду особи та вручення їй грошових коштів від 13 січня 2015 року, згідно якого поверхнево оглянуто ОСОБА_19 та вручено йому оглянуті (ідентифіковані) грошові кошти, одержані у фінансово-економічному управлінні СБ України в сумі 250 000 гривень, купюрами номіналом 50, 100, 200 і 500 гривень,з зазначенням серії,номерів та номіналів купюр,для передачі їх слідчому СВ фінансових розслідувань Деснянської ДПІ ГУ ДФС України в м.Києві ОСОБА_7 та старшому слідчому СВ фінансових розслідувань Деснянської ДПІ ГУ ДФС України в м.Києві ОСОБА_8 на вимогу останніх, в якості неправомірної вигоди,та зроблені ксерокопії грошових коштів у сумі 250000 гривень;

-даними,що містяться у протоколі огляду речей та документів від 28 травня 2015 року,згідно якого у ході огляду цифрового носія інформації DVD+R «Verbatim» 4079542RE20010, одержаного від служби охорони ТОВ «Стелс-1» ТЦ «Променада-Центр» із відеозаписом з системи зовнішнього відеоспостереження послідовно зафіксовані події, що передували затриманню ОСОБА_9 13 січня 2015 року, а саме приїзд останнього на автомобільний майданчик на автомобілі під своїм керуванням, вихід з цього автомобіля та посадку до автомобіля на якому прибув до торгівельного центру ОСОБА_19 , подальші виходи ОСОБА_9 з автомобіля ОСОБА_19 , у тому числі останній із пакетом білого кольору в руках, а також самим моментом затримання ОСОБА_9 , подальших процесуальних дій за його участю, у тому числі виявлення та вилучення предмета неправомірної вигоди на автомобільному майданчику, що розташований біля ТЦ «Променада-Центр» по вул. Овруцькій, 18 в м. Києві;

-даними,що містяться у постанові про визнання речовими доказами від 28 травня 2015 року,згідно якої цифровий носій інформації-DVD+R «Verbatim» 4079542RE20010 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0001719;

-даними, що містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 січня 2015 року, згідно якого вбачається,що 13 січня 2015 року ,о 18 годині 40 хвилин,на авто майданчику, що розташований біля торгівельного центру «Променада Центр»,за адресою: м.Київ, вул.Овруцька,18,затримано ОСОБА_9 , під час особистого обшуку якого, поряд із ОСОБА_9 на автомобільному майданчику, що розташований біля ТЦ «Променада Центр» по вул. Овруцькій, 18 в м. Києві, виявлено та вилучено розірваний пакет білого кольору із грошовими коштами купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень на загальну суму 260 100 гривень, а також на землі, біля ОСОБА_9 виявлено мобільний телефон марки «iPhone-3», IMEI: НОМЕР_2 ,які вилучено,оглянуто,та з яких грошові кошти в сумі 250000 гривен ,виявлені та вилучені під час затримання ОСОБА_9 повністю співпадають з серіями та номерами купюр номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень у сумі 250000 гривень, вручених 13 січня 2015 року ОСОБА_19 на виконання доручення та постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину ; під час затримання ОСОБА_9 підтвердив факт одержання від ОСОБА_19 пакета з «документами» (грошима), які у подальшому він повинен був передати своєму знайомому на ім`я ОСОБА_30 ;

-даними,що містяться у додатку до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_9 від 13 січня 2015 року - відеозаписом вказаної слідчої дії (2 флеш-карти «GOOD RAM 64 GB» серійний номер 1413K013182 та «Transcend» серійний номер B58597 1714 9181AA 16G 07DS2),який був безпосередньо досліджений у судовому засіданні ,на якому зафіксовано проведення слідчої дії затримання підозрюваної особи, її особистий обшук та вилучення предмету неправомірної вигоди і мобільного телефону, належного ОСОБА_9 , що знаходилися на асфальті поруч із ним;

-даними, що містяться у протоколі огляду грошових коштів та проведення аналізу від 09 лютого 2015 року,згідно до якого, оглянуті грошові кошти у розмірі 260 100 гривень, купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень, виявлені та вилучені 13 січня 2015 року у ОСОБА_9 під час його затримання, які перебували на асфальту у паперовому розірваному пакеті,під час огляду грошових коштів встановлено,що серії та номери купюр номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень у сумі 250000 гривень, вручених 13 січня 2015 року ОСОБА_19 на виконання доручення та постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, повністю відповідають серіям та номерам купюр, виявлених та вилучених під час затримання ОСОБА_9 , Також,окрім переданих 250000 гривень, додатково виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 10100 гривень, які належать ОСОБА_19 , та які він помилково передав ОСОБА_9 13 січня 2015 року;

-даними, що містяться у постанові про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 09 лютого 2015 року, згідно якої грошові кошти у розмірі 250000 гривень купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень, виявлені та вилучені 13 січня 2015 року у ОСОБА_9 під час його затримання, приєднані як речові докази до матеріалів кримінального провадження №0001719, та передані на відповідальне зберігання до фінансово-економічного управління Служби безпеки України;

-даними, що містяться в квитанції №000268, з якої вбачається, що фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України 12 лютого 2015 року прийнято на відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадженні №0001719- грошові кошти у сумі 250000 гривень,номіналом по 500, 200, 100, 50 гривень;

-в судовому засіданні були безпосередньо оглянуті грошові кошти в сумі 250000 гривень, купюрами номіналом 50, 100, 200 і 500 гривень, які були виявлені та вилучені 13 січня 2015 року під час затримання ОСОБА_9 , які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, під час огляду грошових коштів в судовому засіданні встановлено, що їх розмір, серії та номери купюр повністю співпали із грошовими коштами, врученими ОСОБА_19 для передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на їх вимогу, а також грошовими коштами, вилученими під час затримання ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні злочину;

-даними, що містяться у постанові про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 9 лютого 2015 року, згідно якої грошові кошти в сумі 10100 гривень, а саме 101 банкнота номіналом по 100 гривень, які ОСОБА_19 помилково передав ОСОБА_9 та належать ОСОБА_19 , повернуті їх законному володільцю ОСОБА_19 ;

-показаннями свідка ОСОБА_31 , який будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні, підтвердив свою присутність в якості понятого під час проведення слідчих і процесуальних дій із затримання та обшуку 13 січня 2015 року ОСОБА_9 , вилучення у останнього та перерахунку працівниками правоохоронних органів грошових коштів, наскільки останній пам`ятає у сумі близько 270 000 гривень;

-даними, що містяться у постанові про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 24 грудня 2014 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_19 залучено до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у досудовому розслідуванні кримінального провадження №0001719 від 23 грудня 2014 року;

-письмовою заявою ОСОБА_19 від 24 грудня 2014 року,згідно якої вбачається,що він надав добровільну згоду на його залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінального провадження №0001719;

-постановами прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 25 грудня 2014 року, відповідно до яких для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми, пов`язаної з одержанням ОСОБА_8 , який перебуває на посаді старшого слідчого СВ фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, ОСОБА_7 , який перебуває на посаді слідчого СВ фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві неправомірної вигоди від ОСОБА_19 ,встановлення їх вини, можливо причетних до цього осіб, вирішено здійснити контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту із застосуванням заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів-грошових коштів в якості неправомірної вигоди, з використанням аудіо-, відео контролю, фотографування та спеціальних технічних засобів для спостереження, залучено до проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії ОСОБА_19 ;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30 грудня 2014 року, згідно якого зафіксовано зустріч 29 грудня 2014 року, з 11 год.10 хв. до 11 год.14 хв., біля адміністративної будівлі ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві між ОСОБА_19 та слідчими СВ фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , під час якої ОСОБА_19 повідомив, що погоджується на передачу грошових коштів за закриття кримінальної справи, однак йому потрібен деякий час щоб зібрати грошові кошти у повному обсязі, оскільки він при собі має лише 20000 гривень, проте ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились від одержання частини суми, заявили, що ОСОБА_19 повинен передати відразу всю суму;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії від 14 січня 2015 року,згідно якого зафіксована зустріч 13 січня 2015 року, ОСОБА_19 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яка відбулася в службовому кабінеті ОСОБА_8 в період часу з 10 год.00 хв. до 10 год. 32 хв., під час якої ОСОБА_8 підтвердив ОСОБА_19 вимогу про передачу всієї суми неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження щодо його дружини наприкінці першого кварталу 2015 року та після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не будуть вчиняти ніяких перешкод щодо ФОП ОСОБА_17 та її контрагентів, ОСОБА_7 , який зайшов до кабінету під час розмови підтвердив слова ОСОБА_8 та висловився щодо відсутності необхідності надання додаткових гарантій про прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження;

-протоколами про проведення негласної слідчої (розшукової ) дії: від 13 січня 2015 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_3 , що відноситься до оператору мобільного зв`язку ПАТ «МТС» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 ,згідно якого зафіксована телефонна розмова, яка відбулася 05 січня 2015 року, о 11:37:31, між ОСОБА_8 та абонентом ОСОБА_19 - абонентський номер якого НОМЕР_4 ; від 13 січня 2015 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_3 , що відноситься до оператору мобільного зв`язку ПАТ «МТС» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 , згідно якого зафіксована телефонна розмова, яка відбулася 12 січня 2015 року, о 14:34:23, між ОСОБА_8 та абонентом ОСОБА_19 - абонентський номер якого НОМЕР_4 ; від 26 грудня 2015 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_5 , що відноситься до оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 , згідно якого зафіксовані телефонні розмови, які відбулися 26 грудня 2015 року, о 12:06:08, між ОСОБА_8 та директором ТОВ «Тракс-1» на ім`я ОСОБА_32 , о 12:19:32, з абонентом на ім`я ОСОБА_33 , о 12:22:03, з абонентом на ім`я ОСОБА_34 , під час яких ОСОБА_8 просив вказаних осіб з`явитися для допиту в якості свідків у кримінальному провадженні щодо ФОП ОСОБА_35 та отримання вимоги щодо необхідності надання копій документів про фінансово-господарські взаємовідносини з ФОП, о 14:38:09 зафіксована телефонна розмова ОСОБА_8 з ОСОБА_19 ; від 13 січня 2015 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_5 , що відноситься до оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 , згідно якого зафіксована телефонна розмова, яка відбулася 12 січня 2015 року,о 13:58:26 між ОСОБА_7 та абонентом НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_20 ; від 13 січня 2015 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_7 , що відноситься до оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_7 , згідно якого зафіксована телефонна розмова, яка відбулася 12 січня 2015 року, о 13:52:22 між абонентом НОМЕР_8 особою на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_7 ;

від 13 січня 2015 року - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_7 , що відноситься до оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_7 ,згідно якого зафіксована телефонна розмова, яка відбулася 12 січня 2015 року, о 13:57:07 між ОСОБА_7 та абонентом НОМЕР_8 особою на ім`я ОСОБА_20 , з яких видно як ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обговорюють з ОСОБА_19 , ОСОБА_9 деталі організації вчинення злочину,а саме вимагання від ОСОБА_19 неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження за фактом ухилення ФОП ОСОБА_17 від сплати податків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України та не вчинення в подальшому будь-яких слідчих та процесуальних дій по перешкоджанню здійсненню підприємницької діяльності ФОП та її контрагентів;

-даними, що містяться у протоколі огляду цифрових носіїв інформації та дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 29 травня 2015 року, згідно якого оглянуто цифрові носії інформації та досліджена інформація, отримана при застосуванні технічних засобів-проведення аудіо-, відео контролю особи,зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, зафіксовану на дисках для лазерних систем зчитування «TDK»DVD-R 16x120 min 4,7 gb , «ARITA»DVD+R 4x120 min 4,7 gb,інвентарні номери №2340 та №2287, у ході якого встановлена відповідність інформації, яка міститься на зазначених дисках (додатки до протоколів негласних слідчих (розшукових) дій) даним, зазначеним у протоколах НС(Р)Д щодо змісту, учасників, тривалості телефонних розмов між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_19 та особистих зустрічей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з ОСОБА_19 біля та у середині приміщення СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві;

-даними,що містяться в постанові про визнання речовими доказами від 10 червня 2015 року, згідно якої цифровий носій інформації-диски для лазерних систем зчитування «TDK»DVD-R 16x120 min 4,7 gb, «ARITA»DVD+R 4x120 min 4,7 gb, інвентарні номери №2340 та №2287 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0001719;

-досліджені в судовому засіданні, шляхом відтворення звукозапису та демонстрації відеозапису, аудіо та відеозаписи,які містяться на цифрових носіях інформації-дисках для лазерних систем зчитування «TDK»DVD-R 16x120 min 4,7 gb, «ARITA»DVD+R 4x120 min 4,7 gb, інвентарні номери №2340 та №2287, співпадають з встановленими обставинами, викладеними у протоколі огляду цифрових носіїв інформації та дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 29 травня 2015 року;

-даними,що містяться у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 20 травня 2015 року, згідно якого, при здійсненні контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту з використанням аудіо-, відео контролю особи та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж на підставі ухвал Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року за №№ 01-9917т/нсд, 01-9918т/нсд, а також заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, які передавались ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у якості неправомірної вигоди з метою перевірки їх дійсних намірів щодо доведення свого злочинного умислу до кінця,у період з 14 годин 38 хвилин 26 грудня 2014 року по 18 годину 40 хвилин 13 січня 2015 року,у якому послідовно викладено інформацію щодо здійснення відповідної слідчої дії на виконання постанови прокурора у кримінальному провадженні, якою зафіксована злочинна діяльність обвинувачених щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_19 ,а саме,що 26 грудня 2014 року ,о 14 годині 38 хвилин відбулась телефонна розмова між слідчим слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_19 про те,що останній не зміг напередодні зателефонувати і згідно домовленості приїхати на зустріч з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з особистих причин. При цьому ОСОБА_19 запевнив,що висунуті йому вимоги він виконає. 26 грудня 2014 року о 15 годині 54 хвилини відбулась телефонна розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_19 ,під час якої ОСОБА_19 повідомив,що «документи» будуть у нього приблизно о 10-11 годині . 29 грудня 2014 року о 09 годині 24 хвилини між ОСОБА_8 та ОСОБА_19 відбулась телефонна розмова ,під час якої ОСОБА_8 з`ясував чи підготовив ОСОБА_19 «документи»,а також повідомив,що останньому зателефонує особа на ім`я ОСОБА_36 . 29 грудня 2014 року о 09 годині 53 хвилини відбулась телефонна розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_19 ,під час якої останній попросив про зустріч. ОСОБА_8 погодився зустрітись. 29 грудня 2014 року о 10 годині 42 хвилини відбулась телефонна розмова між ОСОБА_37 та ОСОБА_19 , у ході якої ОСОБА_8 з`ясував де перебуває ОСОБА_19 , на що останній зазначив,що згодом він прибуде на зустріч. 29 грудня 2014 року о 11 годині 04 хвилини ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_8 і повідомив,що він приїхав і перебуває на вулиці, тобто біля адміністративної будівлі ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві. У подальшому, в період з 11 години 10 хвилин до 11 години 14 хвилин ,поблизу входу до адміністративної будівлі ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві, що розташована за адресою: м.Київ, вул.Закревського, 41, відбулась зустріч між ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , під час якої ОСОБА_19 попросив у останніх відстрочити дату передачі грошових коштів у якості неправомірної вигоди,мотивуючи неможливістю зібрати відразу всю зазначену ними суму в 250000 грн. 05 січня 2015 року о 11 годині 37 хвилин відбулась телефонна розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_38 ,під час якої досягнуто домовленості про те, що ОСОБА_19 підготовить «документи» (грошові кошти) і 12 січня 2015 року вони здзвоняться. 12 січня 2015 року о 10 годині 50 хвилин відбулась телефонна розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_19 ,під час якої ОСОБА_19 підтвердив наявність у нього «документів» (грошових коштів) і готовність привезти їх у вказаний ОСОБА_8 час. 12 січня 2015 року о 12 годині 14 хвилин відбулась телефонна розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те,чи додзвонився ОСОБА_9 . Тимошенку, чи ні. 12 січня 2015 року о 13 годині 52 хвилини відбулась телефонна розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про надання гарантій особі,з якою ОСОБА_9 зустрічається ( ОСОБА_19 ) 12 січня 2015 року о 13 годині 57 хвилин відбулась телефонна розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ,під час якої останній попросив зателефонувати йому з іншого номеру. 12 січня 2015 року о 13 годині 58 хвилин відбулась телефонна розмова з номеру мобільного телефону ОСОБА_8 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про зустріч та надання гарантій ОСОБА_19 стосовно закриття кримінального провадження щодо його дружини ОСОБА_16 12 січня 2015 року о 14 годині 34 хвилини відбулась телефонна розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_19 під час якої останній попросив про зустріч наступного дня ,тобто 13 січня 2015 року,о 10 годині. 13 січня 2015 року о 10 годині 14 хвилин ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_8 і повідомив,що приїхав до приміщення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_19 підійти до входу. 13 січня 2015 року о 11 годині 07 хвилин відбулась телефонна розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про зустріч, яка має відбутись з ОСОБА_19 цього дня. 13 січня 2015 року у період часу з 11 годин 30 хвилин по 17 годину 10 хвилин оглянуто та вручено ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 250000 гривень,купюрами номіналом по 50,100,200,500 гривень. 13 січня 2015 року,о 18 годині 22 хвилини ОСОБА_19 на власному автомобілі «Hyundai Elantra»,державний номерний знак НОМЕР_1 ,прибув на територію автостоянки торгівельного центру «Променада Центр», що розташована поруч із будівлею торгівельного центру за адресою: м.Київ, вул.Овруцька,18. О 18 годині 25 хвилин на автостоянку прибув ОСОБА_9 ,який підійшов до автомобіля ОСОБА_19 і сів на переднє пасажирське сидіння. 13 січня 2015 року о 18 годині 27 хвилин відбулась телефонна розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про те, що «документи» (неправомірна вигода у вигляді грошових коштів у сумі 250000 гривень) ОСОБА_9 одержав від ОСОБА_19 у повному обсязі. 13 січня 2015 року о 18 годині 27 хвилин ОСОБА_9 одержав від ОСОБА_19 обумовлену з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 250000 гривень. Після цього, вийшовши з автомобіля ОСОБА_19 з неправомірною вигодою,о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 був затриманий;

-клопотаннями від 24 грудня 2014 року на адресу слідчого судді Апеляційного суду м.Києва про надання доступу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань Деснянської ДПІ ГУ Міндоходів у м.Києві ОСОБА_8 , слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань Деснянської ДПІ ГУ Міндоходів у м.Києві ОСОБА_7 , у вигляді здійснення аудіо-, відео контролю особи - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , згідно з положенням ст. 260 КПК України, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), а саме з мобільних телефонних номерів операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та ПрАТ «МТС Україна » НОМЕР_3 , які знаходяться у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_8 , з мобільного телефонного номеру оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , який знаходиться у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_7 , здійснення візуального спостереження за ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в публічно доступних місцях, а також аудіо-,відео контроль публічно доступних місць тимчасового перебування ОСОБА_8 , ОСОБА_7 без їх відома та відома та відома присутніх у цьому місці осіб,встановлення з ким ці особи контактують, у тому числі з використанням відеозапису,фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження ;

-даними,що містяться у відповіді голови експертної комісії з питань таємниць Апеляційного суду м.Києва від 26 червня 2015 року №01-1/311 на звернення прокурора,яка підтвердила факти постановлення слідчим суддею Апеляційного суду м.Києва ухвал на проведення негласних слідчих (розшукових) дій №01-9918н/т/нсд від 24 грудня 2014 року,

№01-9917н/т/нсд від 24 грудня 2014 року,у кримінальному провадженні №0001719;

-ухвалами заступника голови Апеляційного суду м.Києва слідчого судді Апеляційного суду м.Києва ОСОБА_39 №01-9918н/т/нсд від 24 грудня 2014 року та №01-9917 н/т/нсд від 24 грудня 2014 року, якими у кримінальному провадженні №0001719 надано дозвіл, строком на два місяці , на проведення стосовно старшого слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань Деснянської ДПІ ГУ Міндоходів у м.Києві ОСОБА_8 , слідчого слідчого відділу фінансових розслідувань Деснянської ДПІ ГУ Міндоходів у м.Києві ОСОБА_7 негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді здійснення аудіо-,відео контролю особи- ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,згідно з положенням ст. 260 КПК України,зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж,що забезпечують передавання знаків,сигналів,письмового тексту,зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу),а саме з мобільних телефонних номерів операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та ПрАТ «МТС Україна » НОМЕР_3 , які знаходяться у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_8 ,з мобільного телефонного номеру оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , який знаходиться у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_7 , здійснення візуального спостереження за ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в публічно доступних місцях,а також аудіо-,відео контроль публічно доступних місць тимчасового перебування ОСОБА_8 , ОСОБА_7 без їх відома та відома та відома присутніх у цьому місці осіб,встановлення з ким ці особи контактують,у тому числі з використанням відеозапису,фотографування ,спеціальних технічних засобів для спостереження ;

-даними,що містяться у копії матеріалів кримінального провадження №0000077, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2014 року, за фактом ухилення ФОП ОСОБА_17 від сплати податків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, досудове розслідування у якому здійснювалось слідчим відділом фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, слідчі слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_7 входять до групи слідчих у кримінальному провадженні ;

-даними, що містяться в протоколах огляду документу та стенограми розмов від 17 березня 2015 року, від 2 квітня 2015 року,від 24 березня 2015 року, відповідно до яких у ході огляду мобільних телефонів - обвинуваченого ОСОБА_8 марки «iPhone-5» modelA1428, FCCID: НОМЕР_9 , IMEI НОМЕР_10 , з № НОМЕР_11 , марки «Nokia»model 1200,TypeRH- 99, IMEI НОМЕР_12 , з № НОМЕР_13 ; обвинуваченого ОСОБА_9 - марки «iPhone-3», IMEI: НОМЕР_2 ,з № НОМЕР_14 ; обвинуваченого ОСОБА_7 - марки «iPhone-5» modelA1428, FCCID: НОМЕР_15 , IMEI НОМЕР_16 , з № НОМЕР_17 , підтверджено факти їх телефонних з`єднань між собою та ОСОБА_19 ;

-даними,що містяться в ухвалах слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 11 березня 2015 року ,якими надано тимчасовий доступ до вхідних та вихідних з`єднань ,SMS- повідомлень, з прив`язкою до базових станцій з номеру мобільного телефону ОСОБА_7 - НОМЕР_7 , мобільного телефону ОСОБА_9 - НОМЕР_14 ,мобільних телефонів ОСОБА_8 - НОМЕР_5 , НОМЕР_3 , з мобільного телефону ОСОБА_19 - НОМЕР_18 ,за період з 1 грудня 2014 року по 15 січня 2015 року;

-протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 24 березня 2015 року та від 26 березня 2015 року, що знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС України»,згідно яких на підставі ухвал слідчого судді, проведено вилучення документів операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС України» щодо вхідних та вихідних з`єднань, SMS-повідомлень, з прив`язкою до базових станцій з номеру мобільного телефону ОСОБА_7 - НОМЕР_7 ,мобільного телефону ОСОБА_9 - НОМЕР_14 , мобільних телефонів ОСОБА_8 - НОМЕР_5 , НОМЕР_3 , з мобільного телефону ОСОБА_19 - НОМЕР_18 ,за період з 1 грудня 2014 року по 15 січня 2015 року;

-протоколами огляду документу від 1 квітня 2015 року, згідно яких у ході огляду вилучених документів операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС України»- CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041, роздруківка з диску CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041 ; CD-R диск «Verbatim»,на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1 , роздруківка з CD-R диск «Verbatim»,на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1 ,встановлено з`єднання та розмови між абонентами за телефонними номерами, якими користувалися у зазначений період обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , згідно з якими встановлено відповідність кількості з`єднань телефонних номерів, часу та їх тривалості, фактичним обставинам, встановленим у ході судового розгляду та, зокрема, за допомогою негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), проведеними за ухвалами слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

-постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 2 квітня 2015 року ,якою до матеріалів кримінального провадження №0001719 приєднані як речові докази :CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041 , роздруківка з диску CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041 ,

CD-R диск «Verbatim»,на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1 ; роздруківка з CD-R диск «Verbatim»,на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1, які вилучені на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 11 березня 2015 року ,якими надано тимчасовий доступ до речей і документів,які знаходяться у володінні ПрАТ «Київстар»,ПрАТ «МТС » та на яких зберігається інформація з мобільних телефонів,які перебували у користуванні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 ;

-інформацією Управління організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань та статистичної інформації Генеральної прокуратури України від 21 травня 2015 року №27/1-4119вн-15 ,щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, групою слідчих у складі ОСОБА_8 (старший групи) та ОСОБА_7 ;

-аркушем паперу з рукописним записом «1 квартал»,наданий свідком ОСОБА_19 на підтвердження того,що він виконаний слідчим ОСОБА_8 у ході розмови з ОСОБА_19 в службовому кабінеті СВ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, як період у якому вони з ОСОБА_7 приймуть рішення про закриття кримінального провадження № 0000077 щодо ФОП ОСОБА_17 у разі надання на їх вимогу ОСОБА_19 обумовленої всієї суми неправомірної вигоди у розмірі 250000 гривень;

-висновком експерта від 24 березня 2015 року №136/тдд,згідно з яким рукописний запис «1 квартал» на аркуші паперу білого кольору,розміром 65х65 мм, виконано ОСОБА_8 ;

-даними ,що містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 січня 2015 року ,з якого вбачається,що під час особистого обшуку у затриманого ОСОБА_7 виявлено та вилучено мобільний телефон «Apple Iphone»IMEI 6309, з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_17 ;

-даними, що містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 січня 2015 року, з якого вбачається,що під час особистого обшуку у затриманого ОСОБА_8 виявлено та вилучено мобільні телефони NOKIA model 1299 IMEI НОМЕР_12 , IPhone НОМЕР_19 ,IMEI НОМЕР_10 ;

-даними,що містяться у протоколах огляду документу та стенограм розмов від 17 березня 2015 року,24 березня 2015 року,02 квітня 2015 року,згідно яких було оглянуто мобільні телефони ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,вилучені під час їх затримання,якими підтверджуються факти їх телефонних з`єднань між собою та свідком ОСОБА_19 ,зокрема, під час огляду мобільного телефону марки «іPhone 3» з номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_14 , належного ОСОБА_9 та вилученого у нього при затриманні 13 січня 2015 року, зафіксовано інформацію про час з`єднань та тривалість розмов абонента з абонентським номером ОСОБА_19 , а також повідомлення в папці «сообщения» з абонентом «Кардаш» за номером НОМЕР_7 , зокрема щодо зустрічі з ОСОБА_19 та одержання «документів» ;під час огляду мобільного телефону марки «іPhone 5» з номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_7 , належного ОСОБА_7 і вилученого у нього 13 січня 2015 року під час затримання, зафіксовано інформацію про час з`єднань та тривалість розмов абонента з абонентським номером ОСОБА_9 НОМЕР_14 та ОСОБА_8 НОМЕР_5 , а також повідомлення в папці «сообщения» із вказаними абонентами, зокрема щодо зустрічі з ОСОБА_19 та одержання «документів»,під час огляду мобільних телефонів марки «іPhone 5» з номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_5 та «Nokia 1200» з номером мобільного оператора «МТС Україна» НОМЕР_3 , належних ОСОБА_8 і вилучених у нього 13 січня 2015 року під час затримання,зафіксовано інформацію про час з`єднань та тривалість розмов абонента з абонентським номером « ОСОБА_40 » за номером НОМЕР_7 , наявність абонента « ОСОБА_41 » з номером НОМЕР_18 , а також повідомлення, відправлене на номер ОСОБА_19 з номером мобільного телефону ОСОБА_9 « НОМЕР_8 » ;

-показаннями свідка ОСОБА_42 ,який пояснив,що він працював на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Деснянському районі м.Києва ,щодо ФОП ОСОБА_17 проводилася документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яку проводила головний державний ревізор ДПІ у Деснянському районі м.Києва ОСОБА_43 , за результатами якої нею було складено акт перевірки від 19 вересня 2014 року, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення,матеріали щодо порушень податкового законодавства ФОП ОСОБА_17 передані до слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві;

-свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні надала показання,аналогічні що і свідок ОСОБА_44 ;

-показаннями свідка ОСОБА_45 , який пояснив,що він з березня 2014 року до 01 квітня 2015 року працював на посаді заступника начальника ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві -начальника слідчого відділу фінансових розслідувань, слідчі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були його підлеглими. Досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000077 за фактом ухилення ФОП ОСОБА_46 від сплати податків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, здійснювалось слідчими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які під час проведення досудового розслідування не звертались до нього з будь-яких питань стосовно вказаного кримінального провадження, та ним не надавалось слідчим у цьому кримінальному провадженню будь-яких вказівок;

- показаннями свідка ОСОБА_47 , яка як прокурор здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000077, яка пояснила, що нею слідчим,які здійснювали досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні не надавалось будь-яких вказівок, доручень щодо проведення слідчих (розшукових), інших процесуальних дій.

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними,а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимими доказів,а саме : протоколу затримання особи від 13 січня 2015 року щодо затримання ОСОБА_9 ,складеного старшим слідчим в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_48 ; постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання ;речових доказів,а саме грошових коштів в сумі 250000 гривень; квитанції №000268 від 12 лютого 2015 року про прийняття передачу цінностей (грошових коштів в сумі 250000 гривень) на зберігання ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30 грудня 2014 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 ,на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року №01-9918т/нсд та №01-9917 т/нсд,на здійснення аудіо та відео контролю ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,який проводився у період з 11 год.10 хв. до 11 год.14 хв. 29 грудня 2014 року ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14 січня 2015 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 , на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва - слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року №01-9918т/нсд та №01-9917 т/нсд, на здійснення аудіо та відеоконтролю ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , який проводився у період з 10 год.00 хв. до 10 год.32 хв. 13 січня 2015 року; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13 січня 2015 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 ,на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року

№01-9917 т/нсд-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_3 ,що відноситься до оператора мобільного зв`язку ПАТ «МТС» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13 січня 2015 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 , на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року №01-9917 т/нсд-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_3 ,що відноситься до оператора мобільного зв`язку ПАТ «МТС» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13 січня 2015 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 ,на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року №01-9917 т/нсд-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_3 ,що відноситься до оператора мобільного зв`язку ПАТ «МТС» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 грудня 2014 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 ,на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року №01-9917 т/нсд-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_5 ,що відноситься до оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 грудня 2014 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 ,на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м.Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року

№01-9917 т/нсд-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_5 ,що відноситься до оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 ; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 грудня 2014 року,складеного консультантом-експертом (з оперативних питань) 4 відділу 2 управління ГУ БКОЗ СБ України підполковником ОСОБА_49 ,на підставі ухвали заступника голови Апеляційного суду м. Києва-слідчого судді ОСОБА_39 від 24 грудня 2014 року №01-9918 т/нсд-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_7 ,що відноситься до оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» і перебуває у постійному користуванні ОСОБА_7 , з посиланням на те, що вони отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що протокол затримання особи від 13 січня 2015 року щодо затримання ОСОБА_9 , складений уповноваженою службовою особою - старшим слідчим в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_48 з дотриманням вимог ст.208 КПК України , особистий обшук ОСОБА_9 , під час якого були виявлені та вилучені мобільний телефон марки «iPhone» останнього, грошові кошти на загальну суму 260 100 гривень, з яких 250000 гривень є предметом неправомірної вигоди та визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні з дотриманням вимог ст.ст.98, 100 КПК України, здійснені з дотриманням правил, передбачених ст.ст.223, 236 КПК України, є належними, допустимими, такими, що узгоджуються з рештою здобутих у кримінальному провадженні доказів, підстави вважати, що вони отримані в порушення порядку встановленого КПК України, у суду відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Тобто обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України № 2135-XII від 18 лютого 1992 року «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.
Органи державної влади та їх посадові особи, у тому числі ті, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Оперативно-розшукова діяльність в Україні регулюється, зокрема, Законом № 2135-XII від 18 лютого 1992 року «Про оперативно-розшукову діяльність», який є складовою кримінального процесуального законодавства.
Статтею 8 Закону № 2135-XII встановлено права підрозділів, які крім іншого, здійснюють оперативно-розшукову діяльність. Такі підрозділи мають право, серед іншого, проводити контрольовану поставку та контрольовану і оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування фактів протиправних діянь; негласно виявляти та фіксувати сліди тяжкого або особливо тяжкого злочину, документи та інші предмети, що можуть бути доказами підготовки або вчинення такого злочину, чи одержувати розвідувальну інформацію, у тому числі шляхом проникнення та обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи згідно з положеннями статті 267 Кримінального процесуального кодексу України ; з метою виявлення та фіксації діянь, передбачених статтями 305, 307, 309, 311, 318, 321, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 368-4, 369, 369-2 Кримінального кодексу України,проводити операції з контрольованого вчинення відповідних діянь; здійснювати аудіо-, відео контроль особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж згідно з положеннями статей 260, 263-265 Кримінального процесуального кодексу України; здійснювати спостереження за особою, річчю або місцем, а також аудіо-, відеоконтроль місця згідно з положеннями статей 269, 270 Кримінального процесуального кодексу України.
Крім цього, виходячи з вимог ст. ст. 258, 260, 263, 269 КПК України, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», застосування технічних засобів отримання інформації, що пов`язане із втручанням у приватне спілкування людини та негласною фіксацією розмов, дій, обстановки, допускається виключно за вмотивованою ухвалою слідчого судді, в якій зазначаються: точна назва заходу, термін його застосування, особа щодо якої має здійснюватися такий захід, та орган, якому надано відповідний дозвіл.
Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про злочини, що готуються , осіб, які готують вчинення злочину (п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Тимчасове обмеження конституційних прав і свобод громадян під час здійснення оперативно-розшукової діяльності уповноваженим органом, посадовою особою можливе лише у випадках, передбачених Конституцією України, та в порядку, встановленому законами України, з метою захисту прав і свобод інших людей, в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, економічного добробуту та прав людини; у випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину; з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи.
Системний аналіз положень вищевказаних Кодексу та Закону дає підстави стверджувати, що проведення оперативно-розшукових заходів або використання засобів для отримання фактичних даних повинно відбуватися виключно з дотриманням прав і свобод людини і громадянина, у передбачених законом випадках та у відповідному процесуальному порядку особами або підрозділами, які уповноважені здійснювати оперативно-розшукову діяльність .
Згідно з п.3 ч.2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. На особу, яка підозрюється в підготовці або вчиненні злочину ведеться тільки одна оперативно-розшукова справа. Без заведення оперативно-розшукової справи проведення оперативно-розшукових заходів, крім випадку, передбаченої ч.4 цієї статті, забороняється. Під час здійснення оперативно-розшукової діяльності не допускається порушення прав і свобод людини. Окремі обмеження цих прав і свобод мають винятковий і тимчасовий характер і можуть застосовуватись лише за рішенням суду щодо особи, в діях якої є ознаки тяжкого або особливо тяжкого злочину та у випадках, передбачених законодавством України, з метою захисту прав і свобод інших осіб, безпеки суспільства.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 99 КПК України матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.
Отож, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості вище перелічених доказів, результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки такі були проведенні у відповідності до норм КПК України, Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі, отриманого у встановленому законом порядку, дозволу слідчого судді Апеляційного суду м.Києва, з метою з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, з дотриманням прав і свобод людини та розумним їх обмеженням,були відкриті стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, що достатньо підтверджується вищевказаними матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Разом з тим,суд вважає за необхідне визнати недопустимими доказами у кримінальному провадженні: диск з ініціативним аудіозаписом, який долучений свідком ОСОБА_19 до заяви від 22 грудня 2014 року про вчинення кримінального правопорушення, на якому,як зазначив ОСОБА_19 він зафіксував бесіду між ним та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , яка відбулася 18 грудня 2014 року в приміщенні СУ ФР Деснянського ДПІ ГУ Міндоходів у м.Києві по вул. Закревського,41,а також стенограму цього запису ; протокол огляду документу та стенограми розмов від 14 січня 2015 року,згідно якого слідчим проведено огляд наданої свідком ОСОБА_19 флеш-карти пам`яті Micro SD з

надписом виробника 32 GB Good RAM серії та номеру: «032GD24 M951061986»,на якій зафіксовані зустрічі,які відбувалися між ОСОБА_19 та ОСОБА_9 12 січня 2015 року та 13 січня 2015 року, а також доданої до протоколу флеш-карти пам`яті 32 GB Good RAM серії та номеру: «032GD24 M951061986»; протокол огляду документу та стенограми розмов від 28 лютого 2015 року ,згідно якого слідчим ,за участю свідка ОСОБА_19 , проведено огляд наданого свідком ОСОБА_19 мобільного телефону марки «iPhone 5 » IMEI: НОМЕР_20 , зі вставленою SIM-карткою мобільного оператора «МТС-Україна» з № НОМЕР_4 , та номером картки НОМЕР_21 ,під час огляду аудіо файлів,які містяться у програмі «SUPER RECORDER», на якому зафіксовано 20 записів телефонних розмов між ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які відбулися між ОСОБА_19 та ОСОБА_8 29 грудня 2014 року,05 січня 2015 року,12 січня 2015 року, між ОСОБА_19 та ОСОБА_9 -29 грудня 2014 року,12 січня 2015 року,13 січня 2015 року , а також доданої до протоколу флеш-карти «Transcend 1 GB JF V60» блакитного та біло-сріблястого кольору, на яку згідно протоколу огляду були перекопійовані зазначені аудіо файли,виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного суду України у справі N 1-31/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року, визначено, що в аспекті конституційного подання щодо суб`єктів одержання доказів у кримінальній справі в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності положення першого речення частини третьої статті 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.
Досліджений в судовому засіданні ініціативний аудиозапис, який долучений ОСОБА_19 до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22 грудня 2014 року,здійснений ним особисто 18 грудня 2014 року на диктофон, тобто до звернення до правоохоронного органу та внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань і без процесуального оформлення відповідної слідчої дії.

Фіксування ОСОБА_19 зустрічей, що відбувалися 12 січня 2014 року та 13 січня 2014 року між ним та ОСОБА_9 за допомогою відеореєстратора, встановленому в автомобілі свідка ОСОБА_19 ,а також фіксування ОСОБА_19 записів розмов між ним та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за допомогою програми « SUPER RECORDER»,яка встановлена в мобільному телефоні марки «iPhone 5 » IMEI: НОМЕР_20 ,зі вставленою SIM-карткою мобільного оператора «МТС-Україна» з № НОМЕР_4 свідка ОСОБА_19 ,що містять зміст розмов між ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не надавали згоду на запис, та яким не було відомо про запис розмов, ОСОБА_19 не уповноважений на здійснення оперативно-розшукової діяльності,ухвала слідчим суддею про втручання у приватне спілкування у спосіб аудіо-,відео контролю розмов ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та на час запису ОСОБА_19 розмов, що зафіксовані за допомогою відеореєстратора, встановленому в автомобілі свідка ОСОБА_19 , програми «SUPER RECORDER», яка встановлена в мобільному телефоні марки «iPhone 5 » ОСОБА_19 не приймалась, а тому вони є недопустимими доказами, отриманими внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Оцінюючи покази обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , кожного окремо, щодо заперечення вчинення ними інкримінованих злочинів, суд розцінює їх як такі, що дані обвинуваченими з метою уникнути покарання за скоєне, а тому їх відхиляє виходячи з вищенаведених доводів та мотивів.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 хоча і не визнали своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину та заперечили факт вимагання від ОСОБА_19 неправомірної вигоди, однак підтвердили в судовому засіданні загальновстановлені факти щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ФОП ОСОБА_17 № 0000077 за ч. 1 ст. 212 КК України, спільне прийняття ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рішень щодо ходу досудового розслідування і здійснення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зустрічей з ОСОБА_19 , з приводу розслідування кримінального провадження щодо його дружини, а також товариських стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , як колишніх співробітників.

Стороною захисту не надано суду жодних вагомих доказів щодо процесуального статусу ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000077, необхідності та способу його залучення до вчинення будь-яких дій за участю свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_19 одержання від нього будь-яких речей чи документів, а також не змогли надати пояснень, які б спростували встановлений у ході досудового розслідування і судового розгляду факт використання у завуальованій формі слова «документи» під час розмов між собою та свідком ОСОБА_19 щодо неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 250000 гривень.

В основу вироку суд кладе показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , оскільки показання зазначених свідків узгоджуються між собою та іншими вищенаведеними доказами по справі. В ході розгляду справи не здобуто доказів наявності у названих свідків підстав оговорювати будь-кого з обвинувачених.
Окремі неточності та описки допущені в процесуальних рішеннях та документах,зокрема помилково вказаний номер ухвали слідчого судді від 24 грудня 2014 року про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 при фіксації ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій, не спотворюють та не змінюють їх зміст, не ставлять під сумнів законність їх отримання та джерела їх походження.
Суд відхиляє твердження обвинувачених та їх захисників стосовно скоєння провокації по відношенню до них зі сторони свідка ОСОБА_19 , адже в ході розгляду кримінального провадження встановлено, що свідок ОСОБА_19 не мав жодних засобів впливу на обвинувачених.
Доводи обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 щодо того, вони як слідчі не мали відповідних повноважень на закриття кримінального провадження, а також аналогічні доводи свідка ОСОБА_50 , є необґрунтованими та суперечать вимогам КПК України, зокрема ст.ст.40,284 КПК України, згідно до п.8 ч.2 ст.40 КПК України саме до повноважень слідчого віднесено прийняття процесуальних рішень щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 КПК України,а абз.2 ч.4 ст.284 КПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №63-УІІІ від 25 грудня 2014 року) встановлено, що слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1,2,4.9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинувачених та поставили б під сумнів зібрані по справі вищевказані докази, судом не вбачається .

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили одержання службовою особою,яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за обіцянку вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади, у великому розмірі,за попередньою змовою групою осіб,поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди ,а тому ці їх дії кваліфікує за ч.3 ст.368 КК України ; обвинувачений ОСОБА_9 вчинив пособництво в одержанні службовою особою,яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за обіцянку вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади ,у великому розмірі,за попередньою змовою групою осіб,поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди ,а тому ці його дії кваліфікує за ч.5 ст.27,ч.3 ст.368 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який віднесений до тяжкого злочину, особи обвинувачених, те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 раніше не судимі, ОСОБА_9 раніше судимий, обвинувачені задовільно характеризуються - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за місцем служби, ОСОБА_9 - за місцем попередньої роботи, не перебувають на обліку у лікаря нарколога, психіатра, ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину, 2017 року народження, ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину,2014 року народження, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, осіб винних, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для їх виправлення й попередження вчинення ними нових злочинів буде основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.368 КК України, призначивши також відносно обвинувачених додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є власністю обвинувачених, а відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, та неможливим обрати відносно них покарання не пов`язане з позбавленням волі, або інший вид покарання.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено,що у випадку,якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим,то воно застосовується лише до тих осіб ,які обіймали посади чи займалися діяльністю ,з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб,які були співучасниками злочину ,не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою,додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів .У такому випадку посилатися на ст.69 КК України не потрібно.

З урахуванням наведеного,враховуючи обставини та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину,його роль у інкримінованому злочині,суд знаходить можливим не призначати ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,передбачене санкцією ч.3 ст.368 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як працівникам правоохоронного органу, було присвоєно спеціальні звання старшого лейтенанта податкової міліції та капітана податкової міліції відповідно.

Відповідно до ст.54 КК України, засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа,яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Даний вид покарання застосовується як додатковий вид покарання (ч.2 ст.52 КК України).

Таким чином, зважаючи на те,що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи працівниками правоохоронного органу, які в силу своїх обов`язків зобов`язані забезпечувати дотримання Закону, а не порушувати його, вчинили тяжкий злочин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання, а саме ОСОБА_8 позбавити звання старшого лейтенанта податкової міліції, ОСОБА_7 - капітана податкової міліції.

Крім того, при призначенні кожному з обвинувачених покарання,суд також керується нормами ст.50 КК України,у відповідності до якої покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Щодо процесуальних витрат у розмірі 739 гривень 20 коп. на залучення експерта для проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України почеркознавчої експертизи № 136/тдд від 24 березня 2015 року, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у повному обсязі-по 246 гривень 40 коп. з кожного.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази: грошові коштів у сумі 250000 гривень купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень, вилучені 13 січня 2015 року під час затримання ОСОБА_9 ,які зберігаються в фінансово-економічному управлінні Служби безпеки України ,слід конфіскувати в дохід держави ;

цифровий носій інформації DVD+R «Verbatim» 4079542RE20010, одержаний від служби охорони ТОВ «Стелс-1» ТЦ «Променада-Центр» із відеозаписом з системи зовнішнього відеоспостереження за 13 січня 2015 року; цифровий носій інформації-диски для лазерних систем зчитування «TDK»DVD-R 16x120 min 4,7 gb, «ARITA»DVD+R 4x120 min 4,7 gb,інвентарні номери №2340 та №2287; CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041 , роздруківка з диску CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041 ; CD-R диск «Verbatim», на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1; роздруківка з CD-R диск «Verbatim»,на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1; аркуш паперу з рукописним записом «1 квартал», які зберігаються в матеріалах судової справи, слід зберігати в матеріалах судової справи;

грошові кошти в сумі 10100 гривень, які зберігаються у ОСОБА_19 , слід повернути власнику ОСОБА_19 .

У відповідності до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17 викладено правову позицію, відповідно до якої, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Враховуючи наведене та правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у строк відбуття покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2015 року по 19 січня 2015 року, включно, кожному, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах або органах державної влади строком на 3 (три) роки, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ст.54 КК України застосувати до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання - «капітан податкової міліції».

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_7 з моменту звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави-до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати, грошові кошти,внесені в якості застави в розмірі 219230 гривень повернути заставодавцю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року)зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2015 року по 19 січня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в правоохоронних органах або органах державної влади строком на 3 (три) роки, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ст.54 КК України застосувати до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання - «старший лейтенант податкової міліції».

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з моменту звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави-до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати, кошти, внесені в якості застави в розмірі 243600 гривень повернути заставодавцю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року)зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2015 року по 19 січня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_9 з моменту звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у виді застави-до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави скасувати,кошти,внесені в якості застави в розмірі 182700 гривень, повернути заставодавцю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року)зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2015 року по 19 січня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 739 гривень 20 коп. на залучення експерта для проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України почеркознавчої експертизи № 136/тдд від 24 березня 2015 року, по 246 гривень 40 коп. з кожного.

Речові докази: грошові кошти у сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень купюрами номіналом 50, 100, 200, 500 гривень, вилучені 13 січня 2015 року під час затримання ОСОБА_9 , які зберігаються в фінансово-економічному управлінні Служби безпеки України - конфіскувати в дохід держави; цифровий носій інформації DVD+R «Verbatim» 4079542RE20010, одержаний від служби охорони ТОВ «Стелс-1» ТЦ «Променада-Центр» із відеозаписом з системи зовнішнього відеоспостереження за 13 січня 2015 року ;цифровий носій інформації-диски для лазерних систем зчитування «TDK»DVD-R 16x120 min 4,7 gb, «ARITA»DVD+R 4x120 min 4,7 gb,інвентарні номери №2340 та №2287 ; CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом :«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041 , роздруківка з диску CD-R диск марки «Maximus» з пояснювальним записом:«вх.5609 вих.4035/3цт від 24 березня 2015 року» серії та №RFD80M806858041; CD-R диск «Verbatim», на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1; роздруківка з CD-R диск «Verbatim»,на якому чорнилами чорного кольору виконано пояснювальний запис: «GD/KI-Л/15/4535» серії та №108SHC1; аркуш паперу з рукописним записом «1 квартал»,які зберігаються в матеріалах судової справи - зберігати в матеріалах судової справи; грошові кошти в сумі 10100 гривень,які зберігаються у ОСОБА_19 - повернути власнику ОСОБА_19 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1