Справа № 199/5317/19
В И Р О К
іменем України
01 серпня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001037, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_5 , 16 червня 2019 року близько 07:30 годин, разом з раніше знайомим ОСОБА_4 , з яким підтримує товариські стосунки, прибув до пляжної зони, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, в районі буд. № 2. Перебуваючи на пляжній зоні, ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_4 мобільний телефон «НТС Desire 526G dual sim», який визначив об`єктом свого злочинного посягання. В цей момент, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 діючи умисно, підійшовши до потерпілого ОСОБА_4 , та з метою отримання доступу до мобільного телефону, використовуючи довірчі стосунки, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку, попросив надати йому мобільний телефон, при цьому заздалегідь знаючи, що не виконає взяті на себе зобов`язання, тобто не поверне телефон власнику. В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 , будучи впевненим в добросовісності наміру ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «НТС Desire 526G dual sim».
Доводячи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 , 16 червня 2019 року близько 07:35 годин, перебуваючи неподалік пляжної зони, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, біля буд. № 2, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, взяв зазначений мобільний телефон з рук ОСОБА_4 та попередньо переконавшись, що потерпілий ОСОБА_4 за його діями не спостерігає, подовжуючи утримувати при собі мобільний телефон «НТС Desire 526G dual sim», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2994-19 від 26 червня 2019 року на загальну суму 960,00 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.
27 червня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом надана суду для затвердження.

За змістом угоди про примирення, сторони зазначають наступне:

- вчинений злочин кваліфікується за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України;

- відповідно до частини 3 статті 12 Кримінального кодексу України, злочин передбачений ч. 1 статті 190 Кримінального кодексу України по ступеню тяжкості відноситься до злочинів середньої тяжкості;

- кримінальним правопорушенням завдана шкода у сумі 960,0 гривень.

Сторони також вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини:

- ініціювання та укладення угоди є взаємною ініціативою сторін;

- підозрюваний повністю та беззаперечно визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному ним кримінальному правопорушенні та вибачився за скоєне;

- потерпіла особа примирилася з обвинуваченим;

- потерпіла особа, на момент укладення даної угоди, не висуває претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого.

Сторони даної угоди, зазначають, що при укладенні цієї угоди має місце їх вільне волевиявлення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування до них насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені даною угодою.

Сторони узгоджують покарання за вчинений злочин, а саме за вчинений ОСОБА_5 злочин передбачений ч. 1 ст. 190 КК України у наступному вигляді:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди, суд виходить з того, що зазначена угода про примирення відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 471 КПК України, зокрема угода містить:

-формулювання підозри / обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

-істотні для відповідного кримінального провадження обставини;

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування та перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний / обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення;

-узгоджене покарання та згода сторін на його призначення;

-наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання;

-дата укладення угоди та підписи сторін.

Судом при опитуванні в підготовчому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у межах висунутого йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом в підготовчому засіданні з`ясовано у потерпілого, що останній цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Судом в підготовчому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

За наведених обставин, з урахуванням думки прокурора, який підтримує укладення сторонами угоди про примирення та просить її затвердити, слід затвердити укладену між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 червня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон «НТС Desire 526G dual sim», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

01.08.2019