Провадження № 1-кп/522/17/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007223 від 27.10.2018 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, уродженця м. Баку, не одруженого, не працюючого, не маючого місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007223 від 27.10.2018 року, відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.

Прокурор в судовому засідання заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також станом на тепер притягуєтьсяі до кримінальної відповідальності за вчинення іншого корисливого злочину, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його адвокат заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання, має дружину та неповнолітню дитину, не має намірів переховуватися від суду, а тому просили суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого, карається позбавленням волі на строк до 10 років, обвинувачений є громадянином іншої держави, офіційно не одружений, не має місця роботи та навчання, не має місця реєстрації на території України, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, що у сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 , свідків у вказаному кримінальному провадженні, які ще не допитані, з метою дачі ними неправдивих показів, може вчинити інші злочини.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 29.07.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

30.05.2019