УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002626 від 23 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2019 року слідчий СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 23.10.2019 року приблизно о 04 годині 03 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням до сховища, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, знаходячись на перехресті пр. Маяковський та вул. Жаботинського, відкрили кришку люку до каналізаційного колодязю, проникли до нього, звідки таємно викрали мідний телефонний кабель ТПП 300х2х0,32 довжиною 96 метрів, який належить ПАТ «Фарлеп-Інвест», вартість за 1 метр 232 гривні 95 копійок, загальною вартістю 22 363 гривні, 20 копійок. Частину викраденого телефонного кабелю, ОСОБА_4 з невстановленими досудовим слідством особами поклали в салон автомобіля «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT 1,8» в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ., який на праві власності належить останньому, після чого на вказаному автомобілі, ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину. В подальшому, біля б. 10 по вул. Гагаріна у м. Запоріжжя, останнього було затримано з викраденим майном. Під час досудового розслідування 23.10.2019 року о 04 год 30 хв ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. В ході проведеного обшуку особи під час затримання у ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: 1). Двісті гривень однією купюрою; 2). Сумка чорна чоловіча з написом «CTR»; 3). Два ключа дверних з брелоком; 4). Три ключа дверних з магнітним синім ключем; 5). Ліхтарик «BAILONG»; 6). Блістер таблеток «Кетанов» із двома таблетками; 7). Мобільний телефон «Nokia», імей номер НОМЕР_3 із сім картою Лайф НОМЕР_4 ; 8). Свідоцтво про реєстрацію автомобілю «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT 1,8» в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ; 9). Гаманець чорний, шкіряний для документів з написом «Auto Documents»; 10). Посвідчення водія категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 та талон попередження до нього, АРВ 065365.
З метою фіксації, збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судове засідання, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна та його захисник, були повідомлені про розгляд вказаного клопотання слідчого та в судове засідання не з`явилися.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в проваджені СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП у Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 0002626 від 23 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

23.10.2019 в ході проведення обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено вищезазначене майно.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі, вилучені під час проведення обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на двісті гривень однією купюрою, мобільний телефон «Nokia», імей номер НОМЕР_3 із сім картою Лайф НОМЕР_4 , оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст.173 КПК України).

В частині накладення арешту на сумку чорного кольору, чоловічу з написом «CTR»; два ключа дверних з брелоком; три ключа дверних з магнітним синім ключем; ліхтарик «BAILONG»; блістер таблеток «Кетанов» із двома таблетками; свідоцтво про реєстрацію автомобілю «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT 1,8» в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ; гаманець чорний, шкіряний для документів з написом «Auto Documents»; посвідчення водія категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 та талон попередження до нього, АРВ 065365, слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять на собі відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на двісті гривень однією купюрою, мобільний телефон «Nokia», імей номер НОМЕР_3 із сім картою Лайф НОМЕР_4 .
В іншій частині клопотання про накладення арешту: на сумку чорного кольору, чоловічу з написом «CTR»; два ключа дверних з брелоком; три ключа дверних з магнітним синім ключем; ліхтарик «BAILONG»; блістер таблеток «Кетанов» із двома таблетками; свідоцтво про реєстрацію автомобілю «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT 1,8» в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ; гаманець чорний, шкіряний для документів з написом «Auto Documents»; посвідчення водія категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 та талон попередження до нього, АРВ 065365 відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1