Справа № 457/1017/19
Провадження № 1-кп/442/400/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі об`єднане кримінальне провадження, по обвинувальному акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000228 від 20.06.2019 року відносно :

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника, Львівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента 3-го курсу Стебницького професійного ліцею, мешканця АДРЕСА_1 , відносно якого Дрогобицьким міськрайоним судом 17.01.2019 року постановлено обвинувальний вирок за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із випробуванням на 1 рік (вирок не набрав законної сили у зв`язку з апеляційним оскарженням),

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

з участю прокурора - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника у справах дітей Дргобицької МР ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :
Неповнолітній ОСОБА_3 , відносно якого Дрогобицьким міськрайонним судом 17.01.2019 постановлено обвинувальний вирок за вчинені ним у серпні 2018 року кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України та який не набрав законної сили у зв`язку з апеляційним оскарженням, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, обвинувачується в тому, що 20.06.2019 приблизно о 00 год. 40 хв. перебуваючи біля будинку №37 на вул. Бориславській у м. Трускавці Львівської області, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом ривка, відкрито зірвав із шиї потерпілого ОСОБА_7 ланцюжок, виготовлений на основі сплаву золота 585 проби масою 14,30 грам вартістю 9 318,74 грн., чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Також суду повідомив, що не знає, що на нього найшло він підбіг до потерпілого зірвав з нього золотий ланцюжок і втік. Пізніше здав його у ломбард, однак коли його викрила поліція, він пішов у ломбард і викупив даний ланцюжок, який повернули потерпілому. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає та просить суд суворо його не карати. Цивільний позов поетрпілого визнає частково, так як не згідний з сумою матеріальної та моральної шкоди. Визнає на суму вказану в обвинувальному акті.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просять суд суворо його не карати та задоволити позовні вимоги потерпілого частково, а саме на суму вказану в обвинувальному акті.

Представник у справах дітей Дрогобицької міської ради ОСОБА_8 просить суд неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що він йшов по вул. Бориславській в м. Трускавці і на нього заду хтось здійснив напад, зірівав золотий ланцюжок і втік, наздогнати його не зміг. Має до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру, просить цивільний позов задоволити повністю, щодо міри покарання, то просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї винності неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.06.2019 року, в якому потерпілий вказує про викрадення золотого ланцюжка на загальну суму 25 000 грн., заявою законного представника непонволітнього обвинуваченого ОСОБА_6 про долучення золотого ланцюжка довжиною приблизно 39 см., протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпілий впізнав свій золотий ланцюжок та фото таблиці до нього, постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження, протоколом огляду речового доказу золотого ланцюжка, з якого вбачається, що даний золотий ланцюжок не є цілим, а саме обірваний з обох сторін, постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження відео з камер спостереження по вул. Бориславській в м. Трускавці та протоколом огляду речового доказу від 16.07.2019 з яких встановлено, як неповнолітній ОСОБА_3 зриває з потерпілого ОСОБА_7 золотий ланцюжок, Актом експертизи, щодо виробу золотого ланцюжка та його массу, Висновком експерта, з якого вбачається, що золотий ланцюжок 585 проби, массою 14,30 г, станом на 20.06.2019, становила 9 318, 74 грн., з яких вбачається причетність неповнолітнього ОСОБА_3 до скоєного злочину.

Таким чином співставляючи покази неповнолітнього обвинуваченого з сукупністю доказів на які покликається державний обвинувач є очевидними, що вони підтверджують фактичні обставини справи, зокрема щодо часу місця і способу відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненому повторно.

Відтак дослідивши зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення та те що його вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно. Оскільки така кваліфікація знаходить своє підтвердження за результатами судового слідства та співставляється з сукупністю матеріалів справи, що перевірені судом.

При обранні виду і розміру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ланцюжок повернув, однак зі слів потерпілого він обірваний та не в цілому вигляді, цивільний позов визнає частково, дані про особу винного, який вчинив злочини будучи неповнолітнім, визнав себе винним, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та на обліку в лікаря психіатра не знаходиться, посередньо характеризується по місцю проживання, його задовільний стан здоров`я, батьки розлучені та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Згідно досудової доповіді Дрогобицького міськрайонного відділу з питань пробації в обвинуваченого ОСОБА_3 , спостерігається середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, та вважають, що виправлення ОСОБА_3 , можливе без позбавлення волі.

Суд дійшов до переконання, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і впливають на можливість пом`якшення йому покарання, а тому виправлення і перевиховання неповнолітнього ОСОБА_3 , можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104, п.п. 1,2 ч. 1 та п. 4 ч.3 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, потерпілим ОСОБА_7 , заявлений цивільний позов, в якому просить: стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду заподіяну злочином в розмірі 25000 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн..

Згідно ст. 56 КПК особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК, особі якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями обвинуваченого.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Факт заподіяння обвинуваченим матеріальної шкоди встановлено матеріалами справи на суму встановлену експертизою золотого ланцюжка 585 проби массою 14,30 грам вартістю 9 318,74 грн., однак власне цей відрізок ланцюжка повернуто потерпілому, а судом не встановлено та потерпілим не доведено суду попередню дійсну массу золотого ланцюжка, а вартість цілого золотого ланцюжка встановлено тільки зі слів потерпілого. Суд вважає, що в цивільному позові потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Виходячи з наведеного, вимоги цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнення її з цивільного відповідача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи, що саме протиправними діями обвинуваченого безперечно потерпілому завдано моральну шкоду й спричинило моральні переживання і страждання.

З огляду на вище вказане, виходячи із характеру вчиненого обвинуваченим діяння, конкретних обставин справи та із врахуванням засад розумності та справедливості, підлягає відшкодуванню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральна шкода у розмірі 3000 грн., а тому цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити повністю.

Та оскільки обвинувачений ОСОБА_3 є неповнолітнім, то суму завданих моральних збитків слід стягнути із законного представника матері ОСОБА_6 .

Судові витрати слід стягнути з із законного представника обвинуваченого матері ОСОБА_6 .

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та обрати йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 4 ч.3 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою;

Цивільний позов ОСОБА_7 до неповнолітнього ОСОБА_3 та законного представника ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.

Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду, заподіяну злочином в розмірі 3000 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 в користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 628, 04 грн..

Речові докази:

- золотий ланцюжок 585 проби массою 14,30 грам, який належить потерпілому ОСОБА_7 та переданий на зберігання в камеру схову Трускавецького ВП повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- Два CD-R диски з відеозаписами камер спостереження, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1