Справа № 539/2915/14-к
Провадження № 1-в/539/93/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представник відділу пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубни Полтавської області в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, засудженого:
- вироком Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 02.10.2014 року за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2014 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано. Призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Строк покарання рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 15.01.2015 року;
про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами,
В С Т А Н О В И В :
В провадження Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вказана заява мотивована тим, що вироком Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 02.10.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2014 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано. Призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Строк покарання рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 15.01.2015 року. За час перебування на обліку порушень порядку та умов відбування покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не допускав. Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. В даний час він має намір працевлаштуватися на роботу водієм, що надасть можливість збільшити розмір відрахувань в рахунок відшкодування збитків потерпілим. Однак, заборона у праві керування транспортними засобами, як додаткове покарання за вироком суду від 15.01.2015 року являється перешкодою у працевлаштуванні. Крім цього, просить суд врахувати те, що він має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, за місцем проживання характеризується виключно позитивно. У нього не втрачені моральні якості, і своєю поведінкою при відбуванні покарання він довів, що подальше відбування призначеного судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами недоцільне. Після винесення вироку пройшло більше чотирьох років, на момент звернення з даним клопотанням відбув встановлену вироком половину строку додаткової міри покарання, а тому вважає за доцільне клопотати перед Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про вирішення питання про умовно дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
В судовому засіданні засуджений просив подане ним клопотання задовольнити, звільнивши його умовно-дострокове від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.
Прокурор проти заявленого клопотання засудженого не заперечував, посилаючись на те, що засуджений, мав сумлінну поведінку після умовно-дострокового звільнення від основного покарання, але не довів сумлінним ставленням до праці своє виправлення.
Представник відділу пробації також проти клопотання засудженого ОСОБА_5 не заперечував, зазначивши, що засуджений не порушує обов`язки, які на нього покладені.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, судом встановлено, що вироком Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 02.10.2014 року за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2014 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано. Призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Строк покарання рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 15.01.2015 року.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27.11.2017 року, засудженого ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на 2 роки 7 місяці 18 днів від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року.
З 18.12.2017 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Лубенського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, де було заведено особову справу № 01/18.
В судовому засіданні також встановлено, що засуджений за місцем проживання характеризується позитивно, до обов`язків, встановлених судом ставився сумлінно, порушень громадського порядку і трудової дисципліни не допускав. Крім того, відбув встановлену вироком суду половину строку додаткової міри покарання.
Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Крім цього, в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання. Так, в пункті 7 вказаної постанови зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Відповідно до вимог ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання
Так, на час розгляду заяви засуджений відбув половину призначеного додаткового покарання у виді 3 років позбавленням права керувати транспортними засобами.
Враховуючи викладене, суд звертає увагу на те, що за весь час відбування додаткового покарання після умовно-дострокового звільнення від основного покарання засуджений працював, порушень адміністративного та громадського порядку не допускав, а тому у суду є всі підстави для умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання ОСОБА_5 , який довів своє виправлення. Наявність наданого засудженим гарантійного листа про згоду влаштування його на роботу водієм також є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
З огляду на викладене клопотання ОСОБА_5 слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 роки- задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців та 06 днів від подальшого відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року.
Ухвала суду на протязі семи діб з моменту її винесення може бути оскаржена в Полтавський апеляційний суд, шляхом подачі апеляції через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1 .