Справа № 466/9191/19
УХВАЛА

«07» листопада 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

06 листопада 2019 слідчий СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділення Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003773 від 05.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2019 р. до Шевченківського ВП звернулася гр. ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що 04.11.2019, приблизно о 14.00 год., невідома особа, перебуваючи на території дачного кооперативу «Джерело Стефанія», що за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, шляхом ривка, відкрито заволоділа її господарським візком темно- вишневого кольору. Загальна сума завданої шкоди становить 655 грн.

04.11.2019 року, в період часу 17:11 по 17:15, було проведено огляд місця події за адресою: м. Львів, вул. Студинського, 4, а саме господарського візка темно-вишневого кольору з двома колесами.

Під час огляду місця події вилучено господарський візок темно-вишневого кольору з двома колесами.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, а також те, що вищевказані вилучені під час огляду місця події речі мають доказове значення для досудового розслідування, слід невідкладно накласти арешт на зазначені речі, оскільки, таке зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу викличе труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини.

Враховуючи викладене, з метою запобігання втрати, зникнення, пошкодження, а також можливості відчуження, слідчий просить накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.

Від слідчого поступила заява про розгляд клопотання у його відсутності.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 04 листопада 2019 року в ході огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Студинського, 4, а саме на:

- господарський візок темно-вишневого кольору з двома колесами.

Строк дії ухвали установити два місяці з моменту її проголошення.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1