ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/46/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНСС: 711/4483/19 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора засудженого захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 з доповненнями до неї на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2019 року у кримінальному провадженні за поданням ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» про переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання,

в с т а н о в и л а:

31.05.2019 в.о. начальника ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням про переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу строком на один місяць за допущені ним порушення встановленого порядку відбування покарання, зокрема п. 1 ч. 2 ст. 118 КВК України, п. 4 ч. 2 Розділу ІІІ ПВР УВП.

В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в державної установи «Черкаська виправна колонія (№ 62)», де характеризується негативно, систематично допускаючи порушення встановленого порядку відбування покарання, 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, із них 3 рази з поміщенням у ДІЗО, які не зняті і не погашені у встановленому законодавством порядку. В черговий раз 27.05.2019 засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи дисциплінарне стягнення у виді поміщення до ДІЗО, будучи черговим по камері, в категоричній формі відмовився виконувати обов`язки чергового, згідно розпорядку дня затвердженого в.о. начальника установи. 30.05.2019 дисциплінарною комісією установи одноголосно прийнято рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу.

03.06.2019 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси подання ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» задоволено частково та застосовано до засудженого ОСОБА_7 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 15 діб.

В обґрунтування задоволеного подання суд вказав на те, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до різних видів дисциплінарних стягнень, однак на шлях виправлення не став і знов допустив порушення вимог режиму відбування покарання, не виконавши законні вимоги персоналу установи, а тому, до нього належить застосувати найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на певний строк 15 діб.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали місцевого суду від 03.06.2019 у зв`язку з невідповідністю встановлених судом фактичних обставин та призначеного виду дисциплінарного стягнення через його надмірну суворість і просить відмінити накладене на нього дисциплінарне стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу.

Зокрема, зазначає, що через незаконні обшуки адміністрації установи, що призвели до пошкодження і викрадення належного йому особистого майна та побиття, він оголосив про голодування у зв`язку з чим, з метою покарання, був поміщений в ДІЗО на 13 діб. Під час перебування в ДІЗО працівники колонії неодноразово змушували його до прибирання в камері під відеозапис, що, на думку засудженого, без його особистої згоди на збирання та обробку персональних даних, являється порушенням ст. 28 Конституції України, Закону України «Про захист персональних даних» та ст. 307 ЦК України.

Крім того, звертає увагу на те, що примушування його до праці працівниками установи без його добровільної згоди є грубим порушенням ст. 43 Конституції України, ст. 118 КВК України, ст.ст. 2, 5-1 КЗпП України та має бути кваліфіковано за нормами КК України, як самоуправство

В доповненнях до апеляційної скарги засуджений додатково ставить під сумнів законність посилання суду першої інстанції в судовому рішенні на необхідність його негайного виконання, що, на думку апелянта, при повному відбутті призначеного виду дисциплінарного стягнення, фактично позбавляє його можливості його оскарження та вірогідності скасування.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги з доповненнями до неї в повному обсязі, прокурора про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність апеляційних вимог засудженого, вивчивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 з доповненнями до неї до задоволення не належить.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджений, окрім прав, передбачених ч. 1 та 2 зазначеної статті, має обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання в виді позбавлення волі, можуть застосовуватись стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Згідно ч.6 ст.135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2018. В ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» ОСОБА_7 перебуває з 13.04.2018. За час відбування покарання в умовах ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» засуджений 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності із застосуванням різних видів стягнень, в тому числі з поміщенням в дисциплінарний ізолятор, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Разом з цим, засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив і повторно, 27.05.2019 допустив порушення Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, яке виразилось у тому, що, відбуваючи дисциплінарне стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора, відмовився виконати обов`язки чергового по камері згідно з розпорядком дня, затвердженим в.о. начальника установи, який йому було роз`яснено, а в подальшому висунуто відповідну законну вимогу.

З огляду на негативну поведінку засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання, безуспішність застосованих щодо нього більш м`яких заходів стягнень, які не вплинули на нього позитивно і останній не став на шлях виправлення та, з урахуванням дотримання процедури дисциплінарного провадження адміністрацією установи, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про обґрунтованість подання та необхідність застосування щодо засудженого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на визначений судом строк.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи засудженого ОСОБА_7 щодо незаконності дій адміністрації установи відбування покарання та порушення його прав, передбачених ст.ст. 28, 43 Конституції України, Законом України «Про захист персональних даних» та ст. 307 ЦК України та ст. 118 КВК України.

Судом першої інстанції достеменно встановлено, що знайшло своє об`єктивне відображення і в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, що ОСОБА_7 безпідставно не виконав обов`язки, передбачені ч. 2 Розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань від 28.08.2018. Виконання даних обов`язків, як і обов`язків за розпорядком дня чергового по камері ДІЗО, затвердженого в.о. начальника установи, не є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В тому числі колегія суддів не визнає порушенням прав обвинуваченого, фіксацію вчиненого ним правопорушення, оскільки здійснення в такому випадку відеозйомки персоналом колонії, цілком узгоджується з Порядком використання технічних засобів нагляду і контролю у виправних та виховних колоніях Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом МЮУ 26.06.2018 за № 2025/5.

Щодо посилання засудженого на позбавлення його можливості оскарження прийнятого щодо нього рішення у зв`язку з його негайним зверненням до виконання, то воно колегією суддів визнається недоречним, з огляду на наступне.

Частиною 4 та 13 КВК України передбачено, що накладене стягнення звертається до виконання негайно. Засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє його виконання.

Тому, суд, посилаючись в оскаржуваній ухвалі на негайне звернення його до виконання, діяв в межах, передбачених чинним законодавством.

Будь-яких порушень прав засудженого, які б полягали в обмеженні судом першої інстанції доступу до оскарження ухвали місцевого суду від 03.06.2019, в ході апеляційного оскарження колегією суддів не встановлено.

Зокрема, засудженому належним чином роз`яснено право на оскарження прийнятого в провадженні рішення і 13.06.2019 під розписку вручено його копію, на яке він в подальшому вніс апеляційну скаргу, яка є предметом даного апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2019 щодо ОСОБА_7 відповідає критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України, а підстави для її скасування, як про це просить засуджений в апеляційній скарзі, або зміни, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. 1 ст. 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2019 року у кримінальному провадженні за поданням ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» про переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді