провадження № 274/5624/19
В И Р О К провадження № 1-кп/0274/597/19
І м е н е м У к р а ї н и
10.10.2019 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/5624/19 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працює неофіційно, проживаючого в АДРЕСА_1 (зі слів на даний час по АДРЕСА_2 ), без місця реєстрації, раніше судимого: 1) 13.04.06 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України на 2 роки обмеження волі; 2) 10.11.11 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі, звільненого 18.05.15 після відбуття строку покарання,
за ст. 291 КК України,
за участі прокурора. . . . . . . . . . . ОСОБА_4
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 21 липня 2019 року приблизно о 16 год 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним велосипедом, рухаючись по правому тротуару проїзної частині вулиці Житомирська у напрямку вулиці Чорновола у м. Бердичеві Житомирської області, проїжджаючи в районі будинку № 10, порушив вимоги п. 6.6 (в), п. 12.3 Правил дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 передньою частиною керованого ним велосипеда, від чого остання впала на асфальтобетонне покриття тротуару. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинені тяжкі наслідки, а саме заподіянні тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді лінійного перелому потиличної кістки справа, забою головного мозку.
Порушення велосипедистом ОСОБА_3 вимог п.п. 6.6 (в), 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ст. 291 КК України - як порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинили тяжкі наслідки.
29 серпня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 291 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_3 у виді 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 291 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (28.08.19) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (ст. 291 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, визначено, що шкоду підозрюваний відшкодував повністю, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.
ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди, просить затвердити угоду про примирення, потерпіла звернулася з заявою, де вказала, що вона до ОСОБА_3 будь-яких матеріальних претензій не має, вони уклали погоджену угоду про примирення.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.
Цивільний позов у провадженні не подано.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового слідства та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.
Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 29 серпня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 291 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили: велосипед, який вилучено у ОСОБА_3 21.07.19, що передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - повернути законному володільцю ОСОБА_3 .
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілою (представником потерпілої) виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1