Справа № 283/2268/19
Провадження №1-кс/283/1463/2019
У Х В А Л А

06 листопада 2019 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

заступника начальника слідчого відділу слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу Малинського відділення поліції про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

встановив:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні хуліганства групою осіб за ч. 2 ст. 296 КК України.

Заступник начальника слідчого відділу просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Прокурор підтримав подане клопотання.

Захисник та підозрюваний заперечили проти обрання запобіжного заходу.

Дослідивши надані матеріали та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до статті 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В повідомленні про підозру зазначено, що воно вручене ОСОБА_5 04.10.2019 року. Однак ще до повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а саме 06.09.2019 року була винесла постанова про розшук його зв`язку з тим, що він переховується від органу досудового розслідування. Постанову про розшук обґрунтувано тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було направлене за місцем проживання 05.09.2019 року, однак він залишив своє місце проживання, а тому є всі підстави для його розшуку. До постанови про розшук додані рапорти працівників поліції в яких вказано, що ОСОБА_5 відсутній за місцем проживання. В той же час суду не надано доказів того, що ОСОБА_5 отримав повідомлення про підозру, або були вчиненні всі дії необхідні для отримання ним повідомлення про підозру. Не надані суду докази і того, що працівники поліції здійснювали перевірку присутності ОСОБА_5 за місцем проживання і що він залишив місце свого постійного проживання.

Також з матеріалів, які додані до клопотання, неможливо зрозуміти за якою адресою проживає підозрюваний, за якою адресою йому направлялось повідомлення про підозру та за якою адресою перевірялась його присутність, оскільки:

-в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту зазначено, що ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_1 , а домашній арешт повинні відбувати по АДРЕСА_1 ;

-в повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_1 , але не вказаний будинок;

-в рапортах працівників поліції взагалі не вказано за якою адресою перевірялась присутність ОСОБА_5 .

Таким чином були відсутні підстави для розшуку ОСОБА_5 . Також не надано жодних доказів, які свідчать про існування ризиків невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 194, 196 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити за безпідставністю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1