Провадження № 1-в/592/586/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1991 р.н., про умовно-дострокове звільнення, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення його від покарання.

Засуджений у судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив умовно-достроково звільнити його.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, посилаючись на наявні в матеріалах особової справи дані, які свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що 04.06.2015 р. Тростянецьким районним судом Сумської області ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 13.01.2015 р. два роки один місяць позбавленні волі та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України,- до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною другою цієї норми закріплено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, слід зазначити, що «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутності стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і зміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

З характеристики від 18.11.2019 р. вбачається, що засуджений ОСОБА_5 05.12.2015 р. прибув до Державної установи «Сумська виправна колонія №116». За час відбування покарання в установі засуджений характеризується задовільно, вимоги режиму тримання та розклад денного порушував, за що мав одне стягнення за зберігання заборонених речей, яке погашено у встановленому законом порядку. В установі не працевлаштований у зв`язку з власним небажанням, періодично залучається добровільно без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення засуджених продовольством. Доручену роботу часто не виконує у визначений строк, розтягує час виконання та працює тільки у присутності представників адміністрації. Роботу знає, розуміє, але виконує її тільки з причини отримання за свою працю заохочення. Має 5 заохочень. Останнім часом поведінка засудженого змінилася в гірший бік. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно корисної діяльності, ставиться байдуже. Адміністрація установи не вбачає можливості свідомого дотримання засудженим загальних норм поведінки, тому даний засуджений потребує подальшої виховної роботи в місцях позбавлення волі.

З довідки про стягнення та заохочення від 18.11.2019 р. вбачається, що засуджений ОСОБА_5 мав п`ять заохочень, останнє яке було 20.12.2018 р. та одне стягнення догану за 14.03.2019 р., яка була погашена.

Суд зазначає, що для застосування положень ст.81 КК України поведінка засудженого має бути послідовною протягом всього строку відбування покарання, який передує можливому застосуванню пільги.

Суд буре до уваги, що засуджений ОСОБА_5 в 2016 році та 2017 році залучався до праці та те, що останній в 2018 році отримував 2 подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВКУ та ПВР, однак зазначене не дає підстав зробити висновок про позитивну динаміку змін в поведінці засудженого, його сумлінного ставленні до праці за весь час відбування ним покарання або свідчило про те, що засуджений ОСОБА_5 дійсно став на шлях виправлення.

Оскільки однією з умов умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, то суд вважає, що до нього на даний час не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як останній фактично не довів свого виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1991 р.н., про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1