Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/661/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 301 (211) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2019, якою закрито провадження по справі за клопотанням ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 224 500 грн. сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні № 20003424 і у кримінальній справі № 390/218/15-к та роз`яснено ОСОБА_7 , що він має право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_7 224 500 грн. сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні № 20003424 і у кримінальній справі № 390/218/15-к, мотивуючи тим, що 23.08.2019 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ч.3 ст. 301 КК України закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання обвинувачення на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України. 17.07.2014 року ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_6 , а з 10.09.2016 року договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» за ордером якого правничу допомогу надавав адвокат ОСОБА_6 . Сторонами було узгоджено, що вартість правничої допомоги складає 50000 грн. на рік. На юридичну допомогу адвоката ОСОБА_6 та адвокатського об`єднання «Усатенко і Усатенко» з 17.07.2014 року по 23.08.2019 року ОСОБА_7 витрачено224500 грн. Вказані кошти підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету за постановою органу що здійснював досудове розслідування, який закрив кримінальне провадження, оскільки Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України N 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2019 року провадження по справі за клопотанням ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 224500 грн. сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні № 20003424 і у кримінальній справі № 390/218/15-к - закрито. Роз`яснино ОСОБА_7 , що він має право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства. Своє рішення суд мотивував тим, що судове рішення щодо розгляду заяви особи про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, має прийматися в порядку цивільного процесуального законодавства, оскільки у випадку прийняття його за нормами кримінально процесуального законодавства, дане рішення до суду до вищої інстанції в апеляційному порядку може бути оскаржене, а судом вищої інстанції переглянуте, лише за нормами КПК України. Більше того, із аналізу положень статті 12ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок (закрив кримінальне провадження), лише визначає розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь, а також сум, сплачених громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, моральної шкоди і таке судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції відповідно до положень цивільного процесуального законодавства.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції були виконані належним чином.
Як убачається з метеріалів кримінального провадження, 23.08.2019 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 301 КК України закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання обвинувачення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності він поніс витрати на правову допомогу захисника у даній справі, яка становить 224 500 грн. Адже, 17.07.2014 року ним укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_6 , а з 10.09.2016 року договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» за ордером якого правничу допомогу надавав адвокат ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, відповідно до якого просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 224500 грн. сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні № 20003424 і у кримінальній справі № 390/218/15-к, оскільки вказаний суд прийняв рішення, яким закрив кримінальне провадження.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2019 року провадження по справі за клопотанням ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України на його користь 224500 грн. сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні № 20003424 і у кримінальній справі № 390/218/15-к - закрито.
У статтях 55,56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За змістом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
Згідно ст.130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.
Статтею 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.
Згідно ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку в тому числі закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Водночас, із аналізу положень статті 12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок (закрив кримінальне провадження), визначає лише розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь, а також сум, сплачених громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, моральної шкоди і таке судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції відповідно до положень цивільного процесуального законодавства.
Більше того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 161/15362/16-ц зазначено, що суди правильно встановили, що за захистом свого порушеного права особа звернулася у порядку цивільного судочинства до суду, який ухвалив виправдувальний вирок щодо нього, із позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, та обґрунтовано розглянули спір у порядку цивільного судочинства. За таких обставин доводи касаційної скарги, що цей спір повинен розглядатися в порядку кримінального судочинства, не підтверджені нормами чинного законодавства.
У відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано по даній справі щодо заяви ОСОБА_7 закрив провадження за клопотанням останнього про відшкодування шкоди, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.
При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_7 звертався з вимогами щодо відшкодування йому витрат на правову допомогу в порядку цивільного судочинства шляхом подачі позовної заяви, а тому закриття провадження у даній справі за його заявою не порушує його право на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.
Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.376, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2019 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2