Справа № 466/9107/19
У Х В А Л А

26 листопада 2019 року Шевченківський районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відео конференції клопотання про умовно-дострокове звільнення, засудженого державної установи Личаківської виправної колонії №30 , -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 17.09.2004р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч2, 75, 104 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 1 рік;

- 04.05.2005р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.04.2007р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців;

- 26.11.2010р. Бориславським міським судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2,185 ч.3, 357 4.3, 72, 70. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.09.2013 по кінцю терміну відбування покарання;

- 17.01.2014р. Бориславським міським судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2, 69 КК України до штрафу в розмірі 510 грн;

- 02.11.2015р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч2, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 засуджений 13.01.2017р. Миколаївським районним судом Львівської області за ст.ст. 395. 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.06.2017р., на підставі ст. 72 ч.5 КК України йому в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.01.2017р. по 14.02.2017р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнених за два дні позбавлення волі. Початок терміну покарання - 13.01.2017р, кінець терміну покарання - 12.01.2020р.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції, ОСОБА_6 просив клопотання задовольнити тих підстав, що за час відбування покарання він зарекомендував себе позитивно, вважає, що став на шлях виправлення.

Прокурор та представник колонії в судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 заперечили, оскільки за час відбування покарання він своєю поведінкою не засвідчив процесу виправлення.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

З поданих матеріалів вбачається, що у засудженого ОСОБА_6 це вже шоста судимість, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. За час перебування в місцях позбавлення волі ОСОБА_6 допустив три порушення режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_6 чотири заохочення, на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що засудженим не надано достатніх доказів того, що він своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 376, 537, 539 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого державної установи Личаківської виправної колонії №30 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1