Справа №718/1667/19
Провадження №1-кп/718/123/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000319 від 14.05.2019 року щодо обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ошихліби Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого:
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ :
13.05.2019 близько 22 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «БМВ» заїхав на територію автозаправної станції «YA», яка розташована за адресою: вул. Центральна, 4А, смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області.
Рухаючись по території автозаправної станції, ОСОБА_3 зупинився біля паливороздавальної колонки, при цьому перед вказаним автомобілем зупинився інший автомобіль марки «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_3 , вийшовши із салону автомобіля, під приводом створення ОСОБА_5 аварійної обстановки, поводячи себе зухвало, грубо порушуючи громадський порядок, тобто, системи суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі, в присутності персоналу автозаправної станції та її відвідувачів, наніс декілька ударів кулаком обох рук в ділянки голови та тулуба ОСОБА_5 , в результаті чого останній, втративши рівновагу, впав на землю.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 наніс два удари ногою у ділянку голови ОСОБА_5 , який в той час лежав на землі та приходив до тями.
В подальшому, ОСОБА_3 , нецензурно виражаючись в сторону ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пасажирки автомобіля ОСОБА_5 , яка намагалась припинити протиправні дії ОСОБА_3 , наніс ще одного удару долонею руки в область голови ОСОБА_5 після того як останній підвівся на ноги.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна в тім`яно-скроневій ділянці зліва, в надбрівній ділянці зліва в кількості 2-х, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-5 п`ясткових кісток в кількості 3-х. Синці з саднами в ділянці нижньої повіки лівого ока, в тім`яно-потиличній ділянці зліва, які згідно висновку експерта № № 417 від 22.05.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Суд, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково та суду пояснив, що 13.05.2019 року він їхав на своєму автомобілі разом із дружиною та малолітньою донькою. Рухаючись по населеному пункту в смт. Лужани на повороті біля церкви несподівано його автомобіль під час обгону підрізав автомобіль марки «Тойота Каріна» і поїхав далі, щоб не зіткнутись із вказаним автомобілем він, швидко застосував екстрене гальмування та його дружина і донька вдарились об передню панель салону автомобіля та дуже злякались. Він побачив, що автомобіль заїхав на АЗС, тоді поїхав за ним. Підійшовши до ОСОБА_5 запитав у нього, навіщо він підрізав його автомобіль, тоді він з емоцій наніс йому декілька ударів в ділянку голови та тулуба і запитав, чи він зрозумів, за що його побив, на що останній відповів, що так і сказав у відповідь, що він створив аварійну обстановку на дорозі, що могло відбутися зіткнення транспортних засобів. Ніяких хуліганських дій він не вчиняв. Також зазначив, що просив вибачення у ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України, а в разі відмови виправдати його. Вважає, що ті обставини, які описані в обвинувальному акті і які були озвучені, не відповідають дійсності.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав частково, його вина у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 296 КК України, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілого, свідків, безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів, висновків експертиз, з урахуванням наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст.. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Згідно ст. 349 КПК України обсяг доказів та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 13.05.2019 року біля 22 години їхав зі своєю дівчиною ОСОБА_7 на автомобілі на заправку. Дорогою до АЗС він здійснив обгін автомобіля «БМВ». Під`їхавши до АЗС в смт. Лужани, зупинив автомобіль біля заправної колонки, вийшов щоб пройти до каси. Одразу, за його автомобілем під`їхав вищевказаний автомобіль на великій швидкості, різко зупинився та з нього вийшов ОСОБА_8 , який наблизився та почав наносити йому удари в область голови. Від ударів він упав на землю, тоді він наніс ще удар ногою в ділянку голови, з автомобіля вийшла його дівчина та намагалась заспокоїти ОСОБА_8 , і він почав ображати дівчину. Через деякий час повторно наніс ще 2 удари правою ногою в область голови. Причину конфлікту не знає.
На підставі наведеного, суд визнає показання потерпілого достовірними, належними та допустимими оскільки, він підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку встановленому КПК України, та не суперечать показанням допитаних свідків.
Крім показань потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків, які будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог положень глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця та способу вчинення кримінальних правопорушень.
Свідок, неповнолітня ОСОБА_7 в присутності законного представника ОСОБА_9 надала суду покази, що потерпілий є її знайомим. Вони разом їхали в автомобілі, десь було біля 22 години. Біля парку автомобіль чорного кольору їхав дуже повільно, вони об`їхали його і вона побачила, що водій говорив по телефону. На передньому сидінні сиділа жінка з дитиною. ОСОБА_5 заїхав на АЗС і вийшов з автомобіля щоб заправити його, тоді ОСОБА_3 підійшов до нього та почав бити його. Коли ОСОБА_10 впав на землю, ОСОБА_3 бив його. Цей конфлікт тривав десь 5 хвилин. Вона і ще один чоловік хотіли припинити даний конфлікт. Їй невідомо чому він за ними погнався. ОСОБА_3 сказав, що вони обігнали його і запорошили його автомобіль.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав суду покази, що десь 50 метрів був від місця конфлікту. Бачив, як на АЗС заїхали два автомобілі і почався конфлікт і прийшов розбороняти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Коли прийшов , застав їх як вони стояли, там ще були люди і між ними діалог про те, що ОСОБА_12 питав ОСОБА_10 , чи він знає за, що він його вдарив. ОСОБА_12 сильно кричав на ОСОБА_10 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав суду покази, що був на роботі і побачив як заїхали автомобілі і вийшов, бо почув крики. Коли підійшов, то побачив, що ОСОБА_10 лежав на землі. Потерпілий був в шоці, а ОСОБА_3 агресивний. ОСОБА_10 взагалі нічого не говорив, а ОСОБА_12 питав його, чи він знає, за що він його вдарив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав суду покази, що працює оператором на АЗС. Бачив, як ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заїхали на заправку. ОСОБА_12 вийшов і почав кричати і чув, як він казав, що ОСОБА_5 підрізав його і коли він затормозив його дружина і дитина вдарились і почав бити ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надала суду покази, що є дружиною ОСОБА_3 . Вказала, що їхала додому з чоловіком, ОСОБА_5 підрізав, а ОСОБА_12 затормозив і вона вдарилась. Вони заїхали на заправку і ОСОБА_12 вибіг до нього і кричав, чого він підрізав і вдарив його. Вона вийшла з автомобіля після того як ОСОБА_12 почав наносити удари. Вона не бачила, як він бив потерпілого ногою, коли той лежав. Була дівчина потерпілого та люди на АЗС.
Покази вищевказаних свідків є логічними, не суперечать показам обвинуваченого та потерпілого, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_3 в пред`явленому звинуваченні за наведених вище фактичних обставин.
З аналізу показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку із показаннями потерпілого ОСОБА_5 , які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини того, що 13.05.2019 року близько 22 години ОСОБА_3 порушив громадський порядок, що супроводжується особливою зухвалістю на території АЗС, що в смт. Лужани, Кіцманського району Чернівецької області.
Крім того, вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, зокрема:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 14.05.2019 року про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України (а. с. 1)
- рапортом ст. інспектора чергового Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_16 про надходження інформації телефоном про те, що 14.05.2019 року на приймальний покій Кіцманської ЦРЛ із діагнозом забій тканин голови поступив ОСОБА_5 (а. с. 9)
- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 14.05.2019 року ОСОБА_5 (а. с. 10);.
-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 14.05.2019 року з фото таблицями ( а. с. 15-19)
-протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 від 18.05.2019 року та фото таблицями . (а. с.45-50)
Вищевказані письмові докази протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України.
-висновком експерта № 417 від 22.05.2019 року, згідно якого ОСОБА_5 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна в тім`яно-скроневій ділянці зліва, в надбрівній ділянці зліва в кількості 2-х, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-5 п`ясткових кісток в кількості 3-х. Синці з саднами в ділянці нижньої повіки лівого ока, в тім`яно-потиличній ділянці зліва, відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а. с. 39-40)
Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання недопустимим доказом висновок експерта № 417 від 22.05.2019 року відносно потерпілого ОСОБА_5 як такий, що отриманий внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, суд, визнає вказаний висновок належним і допустимим доказом, оскільки останній містить в особі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновок, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК.
- заявою, DVD- диск та постановою про визнання речовим доказом від 15.05.2019 року( а. с. 20-22)
В судовому засіданні переглянуто DVD-диск у якому зафіксовано подію, яка відбулася 13.05.2019 року на території АЗС, що знаходиться в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, а саме хуліганські дії ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 .
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання вищевказаного диска з відеоінформацією відеокамер спостереження АЗС «ЮА» недопустимим доказом, суд вважає, помилковим та безпідставним, так як вказаний диск був виданий відповідно до заяви працівником АЗС - оператором ОСОБА_17 та відповідно до постанови визнано і приєднано до кримінального провадження речовим доказом.
Доводи захисту, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 має місце заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, а не хуліганство є помилковим, оскільки, при дослідженні доказів суд, виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме грубість з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, особливої зухвалості, пов`язане з виявленням явної неповаги до суспільства і супроводжується заподіянням тілесних ушкоджень, неповага до суспільства порушення правил і норм поведінки, зокрема враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події.
Таким чином, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, вважає, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, щопом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначенепокарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_3 відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Разом з тим, приймаючи до уваги обставини справи, з врахуванням особи обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання та ізоляції від суспільства, а тому призначаючи покарання, застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 п. п. 1-2 КК України.
Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост.100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 75, 76, 296 КК України, ст. ст.22, 23, 84, 91, 100, 366-368, 370, 371, 374,376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
З врахуванням вимог ст. 76 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Речові докази, а саме: DVD-R диск «Traxdata» від 14.05.2019 року залиши в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухваленн я рішення судом апеляційної інстанції.
В ирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1