печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000233, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
30.09.2019 прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся до суду з вказаним клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000233, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими клопотання обґрунтовується, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з клопотання та доданих на його обґрунтування матеріалів досудового розслідування, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000233 від 03.12.2014 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого
ч. 1 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 січня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 6 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія 3 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. 65 Конституції України, ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадянина України, а військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд офіцерів, які проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.
Всупереч вищевказаних вимог, солдат ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин 23 листопада 2014 року не з`явився до місця несення служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини, а також нез`явлення без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 407 КК України.
До теперішнього часу, солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не повернувся, про своє місцезнаходження не повідомив, де перебуває на даний час невідомо.
У зв`язку із цим, 29 грудня 2014 року, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, а також нез`явлення без поважних причин на службу у разі звільнення з частини,.
Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , невідоме, 29 грудня 2014 року прокурором оголошено останнього у розшук.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що солдат ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.
З документів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, який був у встановленому Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України 2012 р., привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Відповідно до вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи, може уникнути правосуддя.
Так, під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та розпочав їх вчинення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Зважаючи на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваної з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, водія автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа, не пізніше 36 годин, з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Визначити строк дії ухвали протягом шести місяців з дати її проголошення, тобто до 03.04.2020 включно, але у межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000233.

Ухвала виконується негайно та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1