Провадження № 1-кс/712/6610/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.04.2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2019 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сміла Черкаської області, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, тобто у незаконному виготовленні та зберіганні прекурсору фенілнітропропену, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини амфетаміну, обіг якої обмежений, вчинені в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог Закону України № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у період з листопада 2018 року по 04.07.2019, виготовляв та зберігав прекурсор фенілнітропропен, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживають ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яким на підставі довіреності користується ОСОБА_8 , з метою його подальшого використання для виготовлення психотропної речовини амфетамін, обіг якої обмежений.

Так, 03-04.07.2019 під час проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , співробітниками УСБУ в Черкаській області виявлено та вилучено речовини і рідини, в тому числі кристалічну речовину жовтого кольору у прозорому полімерному пакеті, який поміщений до полімерного пакету рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № 2/1026 від 04.07.2019, являється прекурсором фенілнітропропеном масою 217,117 г, що згідно наказу МОЗ України від 01.08.2000 являється особливо великим розміром, яку ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виготовив та зберігав з метою подальшого використання для виготовлення психотропної речовини амфетаміну.

Також, 04.07.2019 під час проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яким на підставі довіреності користується ОСОБА_8 , співробітниками УСБУ в Черкаській області виявлено та вилучено 3 (три) мішки із кристалічною речовиною жовтого кольору приблизною масою 21 кг, 21,5 кг і 15,2 кг, які пронумеровано за №№1-3.

Відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України зразки кристалічної речовини в мішках та пластикових відрах являються фенілнітропропеном, що згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 №770, Таблиці ІV, списку №1, являється прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

04.07.2019 ОСОБА_5 затриманий на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

В той же день ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України. Від надання показів з приводу пред`явленої підозри ОСОБА_5 відмовився, користуючись правами, передбаченими ст. 63 Конституції України.

05.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

06.07.2019 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 03.09.2019.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15.08.2019 задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу Соснівського районного суду від 06.07.2019 та постановлено нову ухвалу, якою до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.09.2019 з визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 грн.

Підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, зазначені у п.п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі, буде: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливатиме на експертів, які на цей час проводять і у подальшому будуть проводити судові експертизи у кримінальному провадженні, щоб схилити їх до дачі завідомо неправдивих чи необ`єктивних висновків, та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інший злочин, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів, а також продовжить вчиняти злочини, аналогічні тим, у яких він підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики на сьогоднішній день не зменшилися оскільки: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; у кримінальному провадженні ще не допитано всіх основних свідків, які передавали інгредієнти для подальшого виготовлення ОСОБА_5 прекурсору за попередньою змовою з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, тому він, перебуваючи на волі, може схилити їх до дачі неправдивих показів для того, щоб зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне; ОСОБА_5 являється обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 307 КК України, тобто вчиняв протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, при цьому, на шлях виправлення він не став та продовжив злочинну діяльність у сфері незаконного обігу прекурсорів; підозрюваний ніде не працює та не має постійного джерела доходів, окрім як від незаконного виготовлення, зберігання та пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва психотропних речовин у зв`язку з чим, знаходячись на волі він може продовжити свою злочинну діяльність або вчинити інший злочин; у ході обшуків, проведених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, вилучено значну кількість прекурсорів та речовин за зовнішніми ознаками схожих на прекурсори, лабораторні прилади зі слідами вказаних речовин, а також речі і документи, які містять сліди злочинної діяльності ОСОБА_5 , у зв`язку із чим у кримінальному провадженні на даний час вже проводяться і у подальшому проводитиметься значна кількість судових експертиз; перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на експертів, які проводять чи будуть проводити судові експертизи у кримінальному провадженні з метою схилити їх до дачі завідомо неправдивих чи необ`єктивних висновків, так як раніше він працював у органах Міністерства внутрішніх справ України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи тяжкість покарання, яке передбачене за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою психологічного та фізичного тиску на них, а також вчинити інший злочин, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих їй злочинів, чи продовжити вчиняти злочини, аналогічні тим, у яких вона підозрюється, що зазначено у п.п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки необґрунтовані ризики, відсутні будь-які докази стосовно того, що особа може ухилятися від слідства, може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. ОСОБА_5 одружений, на утриманні має малолітню дитину. За місцем проживання характеризується позитивно. В момент дії запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 не порушувався. З моменту обрання запобіжного заходу до даного часу з підзахисним слідчі дії не проводились. Просила застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження вважає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

04.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

05.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

06.07.2019 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 03.09.2019.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15.08.2019 задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу Соснівського районного суду від 06.07.2019 та постановлено нову ухвалу, якою до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.09.2019 з визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 грн.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.04.2018, до чотирьох місяців, тобто до 04.11.2019 року.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 04.09.2019, але в судовому засіданні встановлено, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, в повному обсязі не відпали.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років з конфіскацією майна та з метою уникнення відповідальності зважаючи на суворість покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому діяння, може переховуватись від слідства, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше працюючий в правоохоронних органах у відділі по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів не виправдав довіри держави та усвідомлюючи всі випливаючі наслідки свідомо вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить не тільки про небажання стати на шлях виправлення, а й неможливість переосмислити свої дії без ізоляції для суспільства. Крім того, ОСОБА_5 також обвинувачується за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 364 КК України, за яким остаточне рішення не прийнято. На шлях виправлення не став і вчинив новий злочин з незаконним обігом наркотичних засобів.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Також, як встановлено під час апеляційного розгляду, підозрюваний ОСОБА_5 під час затримання намагався втекти, до затримання ніде не працював і не мав законного джерела доходів. У ході обшуків, проведених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, вилучено значну кількість прекурсорів та речовин за зовнішніми ознаками схожих на прекурсори, лабораторні прилади зі слідами вказаних речовин, а також речі і документи, які містять сліди злочинної діяльності ОСОБА_5 , у зв`язку із чим у кримінальному провадженні на даний час вже проводяться і у подальшому проводитиметься значна кількість судових експертиз; перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на експертів, які проводять чи будуть проводити судові експертизи у кримінальному провадженні з метою схилити їх до дачі завідомо неправдивих чи необ`єктивних висновків, так як раніше він працював у органах Міністерства внутрішніх справ України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для продовження підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, можливості незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід на даному етапі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 20.04.2018, терміном на 60 днів, тобто до 03 листопада 2019 року включно.

Розмір, умови та порядок застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави залишити відповідно до ухвали Черкаського апеляційного суду від 15.08.2019 року.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити начальнику СІЗО - начальнику арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1