Єдиний унікальний номер 341/1875/19
Номер провадження 1-кс/341/440/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

31 жовтня 2019 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №0000283 від 04.09.2019 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 04.12.1989 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118 КК УРСР до 7 років позбавлення волі, звільненого 04.09.1996 по відбуттю строку покарання; 02.02.1999 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 140 КК України у редакції 1960 року до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 07.11.2000 по відбуттю строку покарання; 03.07.2002 Коломийським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого умовно-достроково 26.03.2004 із невідбутим строком 10 місяців; 06.07.2010 Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 307 КК України; 13.06.2012 Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, звільненого умовно-достроково 18.01.2016 на невідбутий строк 2 роки 11 місяців 2 дні, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,
який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000283 від 04.09.2019 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення різного роду кримінальних правопорушень, востаннє, 13.06.2012 Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, звільнившись 18.01.2016 з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення.
Так, на початку вересня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи обуреними діями жителя м. Галич Івано-Франківської області ОСОБА_8 , якому раніше допомагали з митним переоформленням автомобіля марки «Фольксваген Тоуран», реєстраційний № НОМЕР_1 і який внаслідок неналежного виконання ними своєї частини усної домовленості, вимагав у них повернення грошових коштів, вирішили незаконно заволодіти транспортним засобом ОСОБА_8 .
Для приведення свого злочинного наміру до виконання 03.09.2019 близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_5 за попередньою домовленістю зі своїм знайомим ОСОБА_7 , будучи об`єднаними, як співвиконавці, єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння автомобілем марки «Фольксваген Тоуран», реєстраційний № НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , за домовленістю з останнім приїхали у м. Галич Івано-Франківської області, щоб нібито вирішити з ним виниклі непорозуміння.
Зустрівшись у м. Галич Івано-Франківської області з ОСОБА_8 , який прибув на зустріч на автомобілі марки «Фольксваген Тоуран», реєстраційний № НОМЕР_1 , на якому на той час був встановлений наданий йому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 після короткої розмови між собою, вирішили поїхати на вказаному транспортному засобі у с. Комарів Галицького району.
По дорозі до вказаного населеного пункту, між селами Крилос та Комарів Галицького району, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, під приводом необхідності справити свої фізіологічні потреби наказав ОСОБА_8 , який керував вказаним вище автомобілем, зупинитись.
ОСОБА_8 виконав вимогу свого знайомого, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли з салону автомобіля і, продовжуючи свої спільні злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою у групі осіб та з умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , відповідно до розподілу ролей, підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився у автомобілі на місці водія, та із застосуванням фізичної сили витягнув його з салону і умисно наніс йому два удари кулаком правої руки у ліве вухо, у результаті чого спричинив йому фізичний біль.
У цей час до протиправних дій ОСОБА_5 активно приєднався ОСОБА_7 , який підійшов до ОСОБА_8 ззаду і також наніс йому один удар кулаком правої руки у праве вухо, також спричинивши останньому фізичний біль. Після цього ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства, наказав ОСОБА_8 пересісти на переднє сидіння пасажира і коли той, будучи наляканий поведінкою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і усвідомлюючи їхню перевагу у фізичній силі, підкорився вимозі нападників та сів на переднє сидіння пасажира, ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 на заднє сидіння і всі разом продовжили рух у напрямку с. Комарів Галицького району.
У подальшому ОСОБА_5 , маючи можливість розпоряджатись вказаним вище транспортним засобом, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернулись у м. Галич Івано-Франківської області та зупинились на площі Волі, біля приміщення адміністративної будівлі Галицької районної державної адміністрації. Там ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжуючи свої спільні злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням фізичного насильства, наказали йому забрати свої особисті речі та вийти з автомобіля. Будучи переляканим та побоюючись висловлених погроз, ОСОБА_8 зібрав свої речі та вимушено покинув транспортний засіб, а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , заволодівши таким чином автомобілем марки «Фольксваген Тоуран», реєстраційний № НОМЕР_1 , направились ним у м. Івано-Франківськ, де й були зупинені працівниками патрульної поліції, які вилучили у них вказаний транспортний засіб.
3 вересня 2019 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
Наступного дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому злочині не визнав та категорично відмовився давати будь-які покази стосовно інкримінованого йому діяння.
Однак, незважаючи на це, вина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчиненому доведена протоколом огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, здобутими під час досудового розслідування.
5 вересня 2019 року слідчим суддею Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 3 листопада 2019 року.
3 листопада 2019 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000283 у зазначений строк не представляється можливим, оскільки під час досудового розслідування необхідно провести ще низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: отримати висновки судово-трасологічної експертизи пари номерних знаків НОМЕР_2 , які були встановлені на автомобілі марки «VOLKSWAGEN TOURAN», VIN НОМЕР_3 на момент його огляду та подальшого вилучення, експертизи дослідження транспортних засобів автомобіля марки VOLKSWAGEN TOURAN», VIN НОМЕР_3 , судової автотоварознавчої експертизи та судово-психіатричної експертизи.
Крім того необхідно отримати матеріали за результатами виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території, - встановлення та допиту ОСОБА_12 , яка являється власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOURAN», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , за результатами проведених експертиз визначитись з остаточною кваліфікацією дій обох підозрюваних, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України та прийняти кінцеве рішення у кримінальному провадженні згідно норм КПК України, а також провести інші процесуальні дії, виконання яких потребує додаткового часу.
30 жовтня 2019 року керівником Тисменицької місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження на строк до трьох місяців, тобто до 4 грудня 2019 року.
Приймаючи до уваги вищенаведене і те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, вважаю за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою з наступних підстав.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Крім цього на даний момент не відпали ризики, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання підозрюваному запобіжного заходу і до цього часу не зменшились.
Зокрема встановлено, що у минулому ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і проти власності і 26.01.2016 умовно достроково звільнився з місць позбавлення волі з невідбутим строком 2 роки 11 місяців 2 дні.
Однак незважаючи на це, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши у період непогашеної судимості новий умисний тяжкий злочин. Тим самим він ще раз наглядно продемонстрував, що не має жодного наміру ставати на шлях виправлення, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності та наявність такого ризику як вчинення інших кримінальних правопорушень.
Крім того, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може негативно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, який незважаючи на відсутність матеріальних та моральних претензій до підозрюваного побоюється за своє життя та здоров`я.
Також ОСОБА_5 може негативно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження та взагалі не давав будь-яких показів по суті повідомленої йому підозри, відмовившись від давання показань.
При обранні іншої міри запобіжного заходу, не пов`язаної з позбавленням волі, у правоохоронних органів Галицького району Івано-Франківської області не буде можливості постійно контролювати дотримання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків, оскільки він зареєстрований та проживає у м. Івано-Франківськ.
Крім цього, перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити чи спотворити предмет свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке разом із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 було надане ним потерпілому, оскільки після вчинення даного злочину він скрився з місця події та сховав у невстановленому слідством місці даний предмет, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і категорично відмовляється вказати це місце та добровільно видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для проведення експертного дослідження, що свідчить про перешкоджання підозрюваним здійсненню кримінального провадження.
Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від слідства та суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього слід врахувати, що на даний час досудове розслідування не закінчено і у ньому тривають слідчі (розшукові) дії, на хід яких може впливати підозрюваний, будучи на волі.

Також, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну репутацію, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та який спричини загибель людини.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 під час незаконного заволодіння транспортним засобом спочатку застосував до потерпілого фізичне насильство, а у подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, для досягнення кінцевої мети свого умислу на вчинення погрожував потерпілому застосуванням такого насильства і тому при застосуванні щодо підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу суд не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

При таких обставинах, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та запобігання вказаним вище ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від слідства та суду, також буде незаконно впливати на потерпілого, який побоюється за своє життя та здоров`я, і свідків. Може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вини у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав, та просив в клопотанні відмовити. Справа розпочата тільки зі слів потерпілого, будь-яких свідків немає. Зазначив, що від слідства та суду скриватися не буде, зявлятиметься на їх першу вимогу, просить врахувати що у нього є перестаріла одинока мати.

Захисник в судовому засіданні просив в клопотанні відмовити, посилаючись на те, що недостатньо доказів про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків. Зазначив що в матеріалах провадження наявна заява потерпілого про те,що будь-яких претензій до підозрюваного немає і просить не притягувати його до кримінальної відповідальності тобто будь-які ризики передбачені КПК відсутні. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт або заставу.
Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши в судовому засіданні пода не клопотання з доданими до нього документами в кримінальному провадженні №0000283 від 04.09.2019 щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, слідчий суддя вважає, що є достатньо підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , виходячи з наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1, п.3 ч.2 ст. 183 даного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як передбачено п.4 ч.1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду 05 вересня 2019 року обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, до 03.11.2019 року.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання підозрюваному ОСОБА_5 даного запобіжного заходу. Зокрема, встановлено ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, немає постійного місця роботи, негативно характеризується за місцем проживання а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від слідства, прокуратури та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження та взагалі не давав будь-яких показів по суті повідомленої йому підозри, відмовившись від давання показань. Крім цього, перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити чи спотворити предмет свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке разом із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 було надане ним потерпілому, оскільки після вчинення даного злочину він скрився з місця події та сховав у невстановленому слідством місці даний предмет, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і категорично відмовляється вказати це місце та добровільно видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для проведення експертного дослідження, що свідчить про перешкоджання підозрюваним здійсненню кримінального провадження. А тому, перебуваючи на волі у разі обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може у будь-який момент з метою уникнення від кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання та скритись від органів досудового розслідування і суду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні слідчого; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а тому суд вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, задовольнити.

Виходячи із викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України на строк тридцять чотири (34) дні - з 31 жовтня 2019 року по 03 грудня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали тридцять чотири дні, тобто до 03 грудня 2019 року.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1