ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 11-кп/819/594/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч. ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року липня місяця 30 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7
Захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002843 від 26.07.2016 року, за апеляційними скаргами із доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и л а :
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишани м.Херсона, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.07.1990 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.215-3 КК України (в редакції 1960 року) на 1 рік позбавлення волі, відповідно до ст.14 КК України (в ред.1960 року) застосовано додаткові заходи лікування від алкоголізму, на підставі ст. 45 КК України (в ред.1960 р.) вважати засудженим умовно з іспитовим строком 1 рік; 15.01.1992 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.140, ч.1 ст.222, ст.42, ст.43 (за вироком від 20.07.1990 року) КК України ( в ред.1960 року) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.10.1996 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.3 ст.206 КК України ( в ред.1960 р.) на 4 роки позбавлення волі; 13.11.2000 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.188-1, ч.2 ст.189-4, ч.3 ст.206, ст.42 КК України (в ред. 1960 р.) на 8 років позбавлення волі; 22.06.2007 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст.391, ст.71 (за вироком від 13.11.2000 року) КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 12.04.2013 за ч.1 ст.309, ч.4 ст.296, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 12.02.2016 року по відбуттю покарання; визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 5 років 9 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 27.07.2016 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в рахунок відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 27.07.2016 року по день набрання вироком законної сили. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 26.07.2016 року близько 17.00 години, перебуваючи поблизу будинку № 14 по провулку Кошовому в смт. Комишани, м.Херсона, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, із застосуванням до потерпілої ОСОБА_9 фізичного насильства, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, що виразилось у нанесенні не менше шести травматичних ударів тупим предметом в область голови, спини та шиї потерпілої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травматичної ділянки облисіння волосся голови, крововиливів шиї, спини та у м`які тканини голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1050 від 27.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, відкрито, шляхом ривку з рук потерпілої ОСОБА_9 , заволодів мобільним телефоном марки «Fly» IQ4490i, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19-МТ від 05.08.2016 року, становить 900,00 гривень, тим самим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, в яких :
- обвинувачений не погоджується з вироком суду та просить його скасувати. В своїй апеляції посилається на те, що докази стосовно нього були сфальсифіковані з метою приховання злочину вчиненого співробітниками поліції, а саме: нанесення йому тілесних ушкоджень. 26.07.2016 року він знаходився в обласній лікарні у зв`язку з тим, що йому були нанесені тілесні ушкодження працівниками поліції і він не міг бути на місці скоєння злочину, що є доказами його непричетності до скоєного правопорушення.
Просить вирок суду відносно нього скасувати.
- захисник в своїй апеляції із доповненнями не погоджується з вироком суду та посилається на те, що ОСОБА_7 свою вину не визнав, заперечує проти нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та заволодіння її телефоном.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що ОСОБА_7 пояснював, що 26.07.2016 о 17.00 годині він знаходився у себе вдома, до нього приїхали працівники поліції і почали його бити, а потім на місце вилучення за адресою с.Камишани вул.Шмідта викликали швидку допомогу. В Херсонську обласну лікарню його доставили 26.07.2016 о 23.22 годині, виписали із лікарні 27.07.2016 року о 13.40 годині, а в протоколі затримання зазначено, що ОСОБА_7 фактично затримано 27.07.2016 о 00.26 годині в приміщенні нейрохірургічного відділення Херсонської обласної клінічної лікарні. Також ОСОБА_7 пояснював, що його не хотіли приймати до ІТТ, так як він був побитий, він писав заяву до обласної прокуратури стосовно побиття, але відповідь так і не отримав.
Крім того, судом не було взято до уваги епікриз, в якому зазначено з якими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 потрапив до лікарні.
Також, суд не звернув увагу на те, що відомості у вчиненні злочину за ч.1 ст.125 КК України в реєстр були внесені на два тижні пізніше, тобто коли ОСОБА_7 перебував під вартою і не міг скоїти цей злочин.
Крім того, у висновках судово-психіатричної експертизи №125 від 21.03.2019 зазначено, що ОСОБА_7 психічними захворюваннями не страждав і не страждає, виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Однак, з такими висновками не погоджується, оскільки, як пояснював ОСОБА_7 , він не пам`ятає частину подій, які відбувалися 26.07.2016 р., так як виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип. Таким чином вважає, що експертом не було вирішено питання про перебування ОСОБА_7 у стани афекту на момент скоєння злочину, у зв`язку з чим він є неосудним та не підлягає кримінальній відповідальності відповідно до ч.2 ст.19 КК України.
В доповненнях просить не брати до уваги його посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 пам`ятає, що 26.07.2016 року о 17.00 годині він знаходився у себе вдома. Він в своїй апеляції вказав це помилково і це неправильною.
Вважає, що ОСОБА_7 визнано винним та засуджено незаконно, тому вирок суду підлягає скасуванню.
Просить вирок суду від 22.04.2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України виправдати.
На апеляційну скаргу прокурора захисник подав заперечення, в яких не погоджується з доводами прокурора, та вважає, що ОСОБА_7 необґрунтовано визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України, так як в той час, коли було скоєно правопорушення, ОСОБА_7 перебував у лікарні. Вважає, що ОСОБА_7 необхідно звільнити з-під варти, а кримінальне провадження стосовно нього припинити на підставі п.3 ч.1 ст.284КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який не підтримав апеляції, захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляції, вислухавши сторони, які залишилися на своїх позиціях та перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_9 , а саме: мобільного телефону, поєднане з насильством, яке він скоїв 26.07.2016 року близько 17.00 годині в АДРЕСА_2 .

Стосовно посилання обвинуваченого та його захисника в скаргах на те, що обвинувачений був побитий працівниками поліції та мав тілесні ушкодження, то судом на адресу філії Державної установи «Цент охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Херсонській області було направлено запит про надання інформації стосовно огляду обвинуваченого ОСОБА_7 на момент його надходження до ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» (т.4 а.п.153). З наданої інформації вбачається, що підслідний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до Херсонського слідчого ізолятора 28.07.2016 року, при надходженні був оглянутий медичними працівниками установи, при огляді тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виявлено (т.4 а.п.161).

Відповідно до повідомлення лікаря від 26.07.2019року до лікарні в 18.13 годин поступив ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями, вказане повідомлення зареєстроване журналі обліку і повідомлення про вчиненні правопорушення та інші події Комсомольського РВ від 26.07.2016 року № 14247(18.29)(т. 1а.п. 34)

Згідно протоколу затримання від 27.07.2016 року ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_10 , близько 21.40 годин було затримано в приміщенні Херсонської обласної клінічної лікарні. (т. 1а.п. 42)

Тобто, встановлено що ОСОБА_7 близького 17.00 годин 26.07.2019 в лікарні не знаходився та за поясненними потерпілої під час події злочину її чоловік наніс удар кулаком в голову обвинуваченому (т. 1а.п. 7-10).

Доводи обвинуваченого та захисника стосовно того, що ОСОБА_7 знаходився в зазначений день та час у лікарні і вказане правопорушення не вчиняв не заслуговують на увагу, не підтверджені стороною захисту, є необґрунтованими та спростовуються доказами, які були дослідженні в суді та яким була дана належна оцінка.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 детально пояснювала обставини вчинення ОСОБА_7 відносно неї правопорушення, а саме: як обвинувачений, якового вона знає тривалий час як мешканця села, 26.07.2019 року близько 17.00 годин схопив її за волосся, як бив по голові і спині, а потім вихопив у неї телефон. На той момент вона була вагітна і візуально це було дуже помітно.

Також вина ОСОБА_7 підтверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які пояснювали в суді, що бачили як обвинувачений бив потерпілу, яка була вагітна, та забрав у неї мобільний телефон, а також висновками судово-медичної експертизи №1050 від 30.07.2016 року, згідно якої ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичної ділянки облисіння волосся голови, крововиливів шиї, спини та у м`які тканини голови.

Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується і письмовими доказами, які були досліджені в суді та підтверджують вину обвинуваченого, а саме: протоколами огляду місця події від 26.07.2016 року, під час якого було вилучено залишені на місці злочину речі обвинуваченого, а також штани обвинуваченого, в яких знаходився мобільний телефон потерпілої; протоколами пред`явлення потерпілій речей для впізнання від 27.07.2016 року, в ході яких вона впізнала штани та чоловічі тапки в яких обвинувачений був в момент вчинення правопорушення та впізнала належний їй мобільний телефон марки «Fly» IQ4490i.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не заслуговують на увагу, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Взявши до уваги всі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував наявність всіх обставин.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2