Справа №463/7045/19
Провадження №1-кс/463/3666/19
У Х В А Л А

23 серпня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001691 від 18 липня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, українцю, із професійно-технічною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України. З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; останній раніше судимий, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину; у разі визнання винуватим, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; на час досудового розслідування підозрюваний ніде офіційно не працевлаштований. Окрім цього, щодо підозрюваного в суді перебуває кримінальне провадження. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку, необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні відносно обґрунтованості підозри не заперечили, в частині клопотання заперечили. При цьому просять врахувати, що підозрюваний з`являвся на всі виклики до слідчого, обов`язки виконував, він тяжкохворий, зареєстрований та проживає з братом, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, а тому для виконання обов`язків передбачених ст.177 КПК України просять обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001691 від 18 липня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 21 серпня 2019 року.

У відповідності до п.«С» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

З даних матеріалів вбачається, що підозра обґрунтована матеріалами кримінального провадження та самим підозрюваним не заперечується. При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому. На даній стадії слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що особа обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушень, які йому інкримінуються.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на свідків, чи продовжити злочинну діяльність, оскільки дійсно він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 6 років, він раніше судимий, не працює.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами, про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, зокрема він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом слідства він не уникав явок до слідчого і таких доказів не надано. Окрім того, протягом місяця він не вчинив новий злочин, не вчиняв тиску на свідків та потерпілих. Тому слідчий суддя вважає, що ризики частково зменшилися. З врахуванням цих обставин, а також того, що обвинувачений тяжко хворий, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, а тому до нього слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю реєстрації в межах строку слідства.

При цьому наявність щодо підозрюваного інших кримінальних проваджень, для розгляду яких він не з`являється, не можуть братися судом до уваги, оскільки в цьому провадженні суд позбавлений можливості їх перевірити. Окрім того, у випадку порушення підозрюваним процесуальних обов`язків у інших провадженнях, слідчий та прокурор мають право ставити питання про обрання запобіжного заходу безпосередньо у вказаних провадженнях.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду протягом періоду з 00:00 год. до 24:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, судді, суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із місця реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 23 серпня 2019 року по 15 вересня 2019 року включно.

Ухвалу передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1