Справа № 372/3558/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1805/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, українця, громадянина України, не працюючий, розлучений, маючий середню освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: 16.05.2000 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, 42 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28.11.2001 року умовно-достроково на не відбутий строк: 1 рік 8 місяців 24 дні; 30.07.2002 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 , 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22.11.2006 року по відбуттю строку покарання; 20.07.2010 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, 70 КК України, до 4 років позбавлення волі; 25.12.2014 року Обухівським районним судом Київської області до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік; 22.07.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 23.08.2017 року по відбуттю строку покарання,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 10.08.2018 року в період часу з 00 год. 30 хв. по 12 год. 00 хв., точного часу судом не встановлено, ОСОБА_7 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через літню площадку, проник у приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення якого орендує ОСОБА_9 . В подальшому, перебуваючи в приміщенні вказаного кафе-бару, ОСОБА_7 , демонтував зі стіни телевізор «Saturn LCD 40 TF», серійний номер 02392, який в подальшому виніс через літню площадку вказаного кафе-бару. Після цього, в парку, неподалік указаного кафе-бару ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції з указаним телевізором, який в ході огляду був вилучений.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №12-4/520 від 13.09.2018, ринкова вартість телевізор «Saturn LCD 40 TF», серійний номер 02392, станом на 10.08.2018 могла становити 3750,00 грн.
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Час відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 03 квітня 2019 року зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.10.2018 по 02.04.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України. Судові витрати по даному кримінальному провадженню в сумі 286 грн. 00 коп. витрачені на проведення експертизи стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави. Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 , звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно ст. 75 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітніх дітей, потерпіла не має ніяких претензій до обвинуваченого та просила суд не позбавляти волі останнього.

В свою чергу, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 та призначити ОСОБА_7 покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, апеляційна скарга вноситься у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Захист не згоден з даним вироком суду і вважає його надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.
Суд при винесені вироку зобов`язаний виходити із необхідності відповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, можливості виправлення особи без відбуття покарання у місцях обмеження або позбавлення волі.
Апелянт зазначає, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є визнання вини в повному обсязі, його щиросердечне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, відшкодування спричинених збитків, знаходження на утриманні малолітньої дитини.
За час проведення досудового слідства ОСОБА_7 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, проявив щиросердечне розкаяння у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Щодо характеризуючих особистість обставин, захисник зазначає, що ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, проте він має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю. На обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника в повному обсязі та просив їх задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який також підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого в повному обсязі та просив їх задовольнити,

пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікації його дій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, учасниками судового розгляду не оспорюється.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду.
Щодо доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про те, що вирок суду першої інстанції, суровий та незаконний, оскільки судом призначено покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину, без врахування обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, слід зазначити наступне.
Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, судом першої інстанції, з дотриманням вимог закону було призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 ККУкраїни у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. При цьому враховано тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не має офіційного місця роботи, навчання та джерел доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, має не зняту та не погашену судимість.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття ОСОБА_7 та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, і на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, при засудженні до покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, а саме до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покаранням у виді позбавлення волі за своїм розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного, внаслідок помірної суворості, є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , викладені в апеляційних скаргах, про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки обвинувачений, будучи неодноразово судимим та відбував покарання у виді позбавлення волі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Підстав для застосування положень ст.75 КК України, апеляційним судом не встановлено.
Інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінально-процесуального закону, які б давали безумовні підстави для скасування чи зміни судового вироку, не встановлено.
За даних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4