ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1402/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/1498719 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваної - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 1 серпня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000112 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000112 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2019 року, визначено заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваної та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 1 серпня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що на його думку слідчий суддя дійшов помилкового висновку про обгрунтованість підозри, оскільки у органу досудового розслідування відсутні докази причетності ОСОБА_8 до інкримінованого їй злочину. Грошові кошти, які б свідчили про вчинення такого кримінального правопорушення, не вилучалися. Сумнівні покази свідків не встановлюють жодного та беззаперечного факту розповсюдження ОСОБА_8 наркотичних засобів. Слідчим суддею взагалі не аргументовано жодного ризику, які «шаблонно» перелічені в ухвалі, без урахування практики вищих інстанцій національних судів та Європейського суду з прав людини. Матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що підозрювана має намір переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Навпаки ОСОБА_8 завжди з`являлася до слідчих на виклики та суду. Остання має постійне зареєстроване місце проживання, має матір похилого віку, яка страждає на ряд хронічних захворювань. За місцем реєстрації добре характеризується, має вищу освіту. Підозрювана не брала безпосередньої участі у виробленні наркотичного засобу. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підозра була повідомлена набагато раніше, свідки по справі вже допитані, серед цих осіб є знайомі підозрюваних, на яких ОСОБА_8 за весь час ніяким чином не впливала. Підозрювана має міцні соціальні зв`язки. Вказує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкримінується ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_10 на даний час перебуває під домашнім арештом, що свідчить про можливість обрання до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою із наданням можливості влаштуватися на роботу. Зазначає про необгрунтованість судового рішення і в частині визначення розміру застави.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного: Відповідно до наданих до суду матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000112, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
25.07.2019 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України було повідомлено ОСОБА_8 .
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді, що зміст пред`явленої ОСОБА_8 підозри підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , висновком експертизи, протоколами допитів свідків, протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Встановлені органом досудового розслідування обставини у своїй сукупності свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Доводи сторони захисту з цього приводу не спростовують обгрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри.
При цьому, апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Небезпідставними є доводи клопотання слідчого щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 раніше вже притягалася до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні злочину у групі з іншими особами протягом тривалого проміжку часу, що свідчить про можливу систематичність такої діяльності та не виключений ризик можливого впливу підозрюваних один на одного, не працює. Вказане дає достатні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантуватиме належної поведінки підозрюваної. Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваної не мінімізують цих ризиків, враховуючи обгрунтованість підозри та вище зазначені обставини. Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_8 з`являлася на виклики та не впливала на свідків не свідчать про необгрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки на той час їй ще не було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Крім того, як повідомив прокурор апеляційному суду, і це не спростовано а ні захисником, а ні підозрюваною, що 06.08.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про нову підозру вже за ч. 3 ст. 307 КК України, в якій викладено кілька епізодів вчинення нею кримінальних правопорушень, і вказане свідчить про реальність існування вказаних вище ризиків, які, враховуючи наведене вище, на даному етапі кримінального провадження можливо запобігти лише шляхом застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Щодо доводів сторони захисту про те, що інший підозрюваний перебуває під домашнім арештом, слід зазначити, що апеляційним судом надається оцінка конкретних матеріалів клопотання, що стосуються в даному випадку саме ОСОБА_8 . Застосування до іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні більш м`якого запобіжного заходу не свідчить про ідентичність всіх обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу.
Розмір застави, застосований слідчим суддею, відповідає тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , узгоджується з приписами п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначений в межах, визначених цим пунктом.
Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 1 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: