Справа №333/5794/19
пр. №1-кс/333/2343/19
УХВАЛА

Іменем України
04 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 03 жовтня 2019 року приблизно о 13 годині 40 хвили ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на подвір`ї біля вікна, яке обладнане металевою решіткою, приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, шляхом проникнення рукою через вказану решітку до приміщення квартири, шляхом ривку відкрито викрав із рук потерпілої ОСОБА_7 гаманець, в якому перебували грошові кошти у сумі 800 гривень.

Після відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. З ст. 186 КК України, який кваліфікується відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

03 жовтня 2019 року о 15 годині (час фактичного затримання) ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04 жовтня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід - тримання під вартою з наступних підстав:

ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні закінченого злочину спрямованого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, що підтверджується:

показаннями потерпілої ОСОБА_7 , котра пояснила, що 03.10.2019 в денний час, коли вона знаходилася вдома, за вікном почула чоловічі крики. Коли визирнула у вікно побачила раніше маловідомого на призвісько « ОСОБА_8 », який був з раніше невідомим чоловіком, віком приблизно 25 років, мав темне волосся, одягнутий у щось яскраве (що саме вона не запам`ятала). Далі, вони почали кричати, щоб вона дала їм гроші та золото. Після чого ОСОБА_8 підняв камінь з землі та кинув їй у вікно, яке розбилося. У зв`язку з тим, що вона злякалася, вирішила дати їм гроші, щоб вони залишили її у спокої. У зв`язку з чим, вона взяла свій гаманець підійшла до вікна, взяла звідти грошові кошти у розмірі 100 гривен та через металеву захисну решітку правою рукою передала «Качану» купюру номіналом 100 гривень. Він, взявши гроші, різким ривком, просунувши руку через решітку, вирвав з її лівої руки гаманець, який вона тримала, після чого побіг у невідомому напрямку. В гаманці знаходилися грошові кошти у розмірі 800 гривень;

пред`явленням особи для впізнання потерпілій ОСОБА_7 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 , як особу, що забрала у неї гаманець;

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 03.10.2019 приблизно о 13 год. вона поверталася додому. Проходячи біля під`їзду № 11 свого будинку за адресою: АДРЕСА_4 , вона побачила двох раніше невідомих чоловіків, один з яких кричав, що він ОСОБА_10 , що щойно звільнився з місць позбавлення волі та що йому на все байдуже, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. Поруч з ним стояв ще один чоловік, якого вона не розгледіла. Крім того, у вікні першого поверху вона побачила свою знайому - ОСОБА_11 , яка з ними про щось спілкувалася. Далі, ОСОБА_12 через металеву решітку протягнула чоловіку, який називався як ОСОБА_10 , купюру номіналом 100 гривень, він її взяв, після чого раптово вирвав з іншої руки ОСОБА_12 гаманець та побіг у невстановленому напрямку. У зв`язку з цим вона викликала працівників поліції;

пред`явленням особи для впізнання свідкові ОСОБА_13 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 , як особу, що забрала гаманець у ОСОБА_12 .

Крім того, згідно відомостей про судимість ОСОБА_14 є особою, яка неодноразово судимою за вчинення злочинів проти власності.

В останнє засуджений 02 квітня 2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнився 16 серпня 2019 року за відбуттям строку покарання.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 липня 2019 року відносно ОСОБА_5 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців, якою було визначено відповідні обмеження. Так, останнім неодноразово було порушено адміністративний нагляд, у зв`язку з чим 10.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ст. 395 КК України під № 0003054, яке перебуває у провадженні СВ Комунарського ВП Дніпровського ВГІ ГУ НП в Запорізькій області.

Крім того, ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків не має (не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має) тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, що свідчить про те, що єдиним джерелом доходів у нього є протиправна діяльність.

Під час проведеного досудового розслідування встановлено ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідка у даному кримінальному провадженні, оскільки під час проведеного пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 , яке фіксувалося за допомогою відеокамери, ОСОБА_5 висловлював у бік останньої погрози та здійснював на неї психологічний тиск з метою залякування.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення; особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, а також те, що злочин вчинений із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

В судовому засіданні, слідча ОСОБА_4 у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_15 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 03.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0003366).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 04.10.2019 об 13 год. 05 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: допитом потерпілого; проведеним оглядом та вилученими речовими доказами; допитом свідків, пред`явлення для впізнання, затримання особи в якості підозрюваного, та іншими матеріалами.
03.10.2019 року о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину.
04.10.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (вчинив тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

Також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцних соціальних зв`язків та відсутність постійного стабільного джерела доходу, що дає підстави дійти висновку про наявність ризику вчинення іншого злочину. Злочин за яким підозрюється ОСОБА_5 являється тяжким і передбачає покарання на строк до восьми років позбавлення волі, тому слідчий суддя вважає, що існує ризики переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинення інших злочинів.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також наміру вчинення іншого злочину.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовує можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті

Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, місячного доходу визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб.
Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 38420 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за викликом до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 02.12.2019 до 15 год. 00 хв. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислюється з моменту його фактичного затримання 03.10.2019 о 15 год. 00 хв.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1