Номер провадження: 11-сс/813/1336/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року в кримінальному провадженні №0002685 від 29.07.2019 року,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженню №0002685 від 29.07.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 29.09.2019 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Удобне Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002685 від 29.07.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за наступних обставин.

28.07.2019 приблизно о 22:30 годин ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , перебували біля будинку №5 по вул. Космонавтів в м. Одесі, де в них виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганській дій.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знаходячись у громадському місці, а саме біля будинку №5 по вул. Космонавтів в м. Одесі, знехтувавши загальнолюдськими правилами поведінки та елементарними нормами моралі, відкрито протиставляючи свою поведінку громадському порядку, громадським інтересам, показуючи свою зневагу до оточуючих, безпідставно, навмисно, з хуліганських мотивів, діючи з наміром, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, супроводжуючи свої дії висловлюваннями нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_11 , у присутності перехожих осіб, ОСОБА_10 почав наносити численні удари кулаками рук в область обличчя потерпілого ОСОБА_11 , після того як останній від отриманих травм впав на тверде тротуарне покриття, ОСОБА_10 продовжив наносити потерпілому ОСОБА_11 удари ногами по голові та тулубу, а ОСОБА_8 почав наносити удари ОСОБА_11 капцем по обличчі та тулубу, в результаті чого завдали тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, перелому лобної кістки, множинних ран голови та обличчя, в результаті чого останнього госпіталізовано до КУ «Міська клінічна лікарня № 1».
29.07.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002685 та того ж дня ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 29.09.2019 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор мотивує апеляційну скаргу тим, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим ризикам не може бути здійснене застосуванням до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що досліджені в судовому засіданні докази, які стосуються обґрунтованості підозри, а саме: протокол огляду місця події від 28.07.2019 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.07.2019 року, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.07.2019 року, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 29.07.2019 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 29.07.2019 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 30.07.2019 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 29.07.2019 року, протокол проведення слідчого експерименту від 30.07.2019 року, свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкримінований йому злочин.
Слідчий суддя врахував, обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.
Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 є: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином саме вказані ризики були доведені прокурором в судовому засіданні.
Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою.

Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не забезпечує на теперішній час виконання останнім обов`язків. Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.

Крім того, апеляційний суд звертає особливу увагу прокурора, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні взагалі не могло бути ініційоване органом досудового розслідування та погоджене прокурором, оскільки до підозрюваного ОСОБА_8 такий запобіжний захід не може бути застосований з урахуванням вимог п.п.3,4 ч.2 ст.183 КПК України, з огляду на таке.

Матеріали клопотання не містять доказів про те, що підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.296 КК України ОСОБА_8 , будучи раніше несудимою особою, переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою суперечать вимогам КПК України, а тому є необґрунтованими.

За результатами апеляційного розгляду будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді , не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року про обрання в кримінальному провадженні №0002685 від 29.07.2019 року підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4