Справа № 573/788/19
Номер провадження 1-кп/573/84/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 березня 2016 року за №0000179 , по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до 25 лютого 2019 року фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимого:

1) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 грудня 2007 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку,

2) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22 липня 2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту,

3) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 29 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 жовтня 2013 року з 22 жовтня 2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 13 днів,

4) вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за яким перебуває під вартою в Сумському СІЗО,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,,

ВСТАНОВИВ:
1. У вечірній час точно невстановленого дня середини грудня 2015 року ОСОБА_4 , який має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, перебуваючи біля будинку №18 на вул. Преображенській у м. Білопілля Сумської області, побачив на дерев`яних стовпах телефонний кабель, що належить ПАТ «Укртелеком», який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 за допомогою прив`язаної до мотузки цеглини обірвав частину телефонного кабелю, таким чином повторно викрав 215 м телефонного кабелю марки ПРППМ 1х2х0,9, вартістю 892 грн. 61 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перейшов на сусідню вулицю Старопутивльську в м. Білопілля, де біля будинку №44 на дерев`яних стовпах побачив телефонний кабель, що належить ПАТ «Укртелеком», який також вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір та переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно, за допомогою прив`язаної до мотузки цеглини обірвав частину телефонного кабелю, таким чином повторно викрав 50 м телефонного кабелю марки ТПП 10х2х0,4, вартістю 510 грн. 61 коп.

У подальшому ОСОБА_4 змотав викрадений кабель у моток та використав його в своїх корисних цілях.

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 1 403 грн. 22 коп.

2. Крім того, 08 березня 2016 року у вечірній час ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, взявши з собою сокиру та лопату, прибув до залізничних колій 3 км ПК 5 перегону Ворожба Білопілля з метою викрадення кабелів сигналізації та зв`язку, які проходили під землею на глибині близько 50 см, що належать виробничому підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи таємно, за допомогою принесеної з собою лопати вирив траншею довжиною близько 1,5 м та, перерубавши сокирою кабелі, які проходили під землею, повторно викрав 10 м сигнально-блокувального кабелю СБЗПУ 10х2х0,9мм, вартістю 188 грн. та 10 м кабелю зв`язку ЗКПм 1х4х1,2 мм, вартістю 226 грн. Викрадений кабель ОСОБА_4 змотав у моток та використав його в своїх корисливих цілях.

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив виробничому підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 414 грн.

3. Крім цього, у вечірній час точно невстановленого дня середини грудня 2018 року ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зламу навісного замка, проник до нежилого будинку домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав дві пічні плити, вартістю 366 грн. 67 коп. за 1 шт., загальною вартістю 733 грн. 34 коп., двоє топочних дверцят, вартістю 150 грн. за 1 шт., загальною вартістю 300 грн. та двоє підтопочних дверцят, вартістю 143 грн. 33 коп. за 1 шт., загальною вартістю 286 грн. 66 коп. Після цього ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1 320 грн.

4. Також, 17 лютого 2019 року близько 10 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 , побачив на трельяжі у вітальні будинку гроші в сумі 250 грн. та вирішив їх викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , користуючись тим, що господар тимчасово вийшов у двір, підійшов до трельяжа, з якого повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 250 грн., що належали ОСОБА_8 , які поклав собі до кишені, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденими грошима.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 250 грн.

5. Не зупиняючись на скоєному 20 лютого 2019 року близько 10 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку, на вул. Торгова Площа в м. Білопілля Сумської області, побачив на торговому лотку приватного підприємця ОСОБА_9 , який торгував компакт дисками та радіоприймачами, гроші в сумі 300 грн., які вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 20 лютого 2019 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 відволікся на покупців, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав гроші в сумі 300 грн., які знаходилися на торговому лотку, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденими грошима.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 300 грн.

6. Також, 23 лютого 2019 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Миру в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, в районі бару «Фламінго» зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_5 , який попросив його приглянути за велосипедом, залишеним біля вказаного бару. Спостерігаючи за велосипедом ОСОБА_10 , ОСОБА_4 вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_10 велосипед «Аіст 28», вартістю 1 100 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином отримав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 1 100 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що в грудні 2015 року, в вечірній час, перебуваючи на вул. Преображенській у м. Білопілля Сумської області, побачив на дерев`яних стовпах обвислий телефонний кабель, який вирішив викрасти. З цією метою прив`язав до мотузки цеглину, перекинув її через кабель і таким чином зірвав його з стовпа. Всього зірвав близько 215 м телефонного кабелю, змотав його у моток та з викраденим пішов на вул. Старопутивльську, що в м. Білопілля, де аналогічним чином зірвав зі стовпів ще приблизно 50 м телефонного кабелю. У подальшому викрадений кабель обпалив та здав як металобрухт, а виручені кошти витратив на продукти харчування та цигарки.

Крім того, в вечірній час на початку березня 2016 року з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до залізничних колій 3 км ПК 5 перегону Ворожба Білопілля, де за допомогою принесеної із собою лопати вирив траншею. Після цього сокирою, яку також приніс із собою, відрубав приблизно по 10 м кабелю, що проходив під землею. У подальшому обпалив викрадений кабель та здав як металобрухт, а отримані гроші використав для власних потреб.

Також, приблизно в середині грудня 2018 року, у вечірній час, зламавши навісний замок, проник до нежилого будинку домогосподарства ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , звідки викрав дві пічних плити, двоє топочних дверцят та двоє підтопочних дверцят. Викрадені речі у подальшому здав на пункт прийому металобрухту.

Окрім того, в середині лютого 2019 року близько обіду перебував в гостях у ОСОБА_8 в м. Ворожба. Скориставшись тим, що господар вийшов, викрав гроші в сумі 250 грн., які лежали на трельяжі у вітальні будинку, після чого покинув домогосподарство потерпілого, а гроші витратив на власні потреби.

Також, наприкінці лютого 2019 року близько 11 години, перебуваючи на ринку в м. Білопілля, біля торгового лотка з компакт дисками та радіоприймачами, скориставшись тим, що продавець відволікся на покупців, таємно викрав гроші в сумі 300 грн., які знаходилися на торговому лотку.

Крім того, наприкінці лютого 2019 року близько обіду, перебуваючи в районі бару «Фламінго» в м. Ворожба, зустрів свого знайомого ОСОБА_10 . Останній попросив його приглянути за велосипедом, залишеним біля вказаного бару. Коли ОСОБА_10 відійшов у своїх справах, він таємно викрав його велосипед «Аіст» зеленого кольору. У подальшому викрадений велосипед здав на пункт прийому металобрухту.

Вартість вище переліченого викраденого майна ОСОБА_4 не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Вищезгаданий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочинів та після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_4 злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких.

Особу обвинуваченого, який маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів різної категорії та ступеню тяжкості, у тому числі і проти власності, на шлях виправлення не став і повторно вчинив ряд аналогічних кримінальних правопорушень, при цьому частину з них за однією правовою кваліфікацією до засудження вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року та частину злочинів різної правової кваліфікації після засудження, сім`ї та утриманців не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, з 25 лютого 2019 року перебуває під вартою за вищевказаним вироком, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців (а. с. 131-144).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Також суд враховує висловлену в судовому засіданні думку представника потерпілої особи ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 , відповідно до якої остання підтримала позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованих йому статей. Думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , викладену в адресованих суду письмових заявах, згідно з якою останні претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не мають, на суворості покарання не наполягають. А також позицію представника потерпілої особи ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_11 , яка відповідно до поданої через канцелярію суду зави просила розглянути кримінальне провадження в її відсутність та задовольнити цивільний позов (а. с. 70, 95-98).

Таким чином, беручи до уваги що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище пом`якшуючі покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку, що за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 заслуговує на покарання в межах санкції зазначених частин статті кримінального закону, у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання, суд також враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, вид сукупності, а також те, що частину злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таких, що мають однакову правову кваліфікацію, обвинувачений вчинив до ухвалення відносно нього Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області вироку від 24 травня 2018 року та вважає за доцільне призначити останньому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Крім того, зважаючи, що обвинувачений вчинив також злочини різної правової кваліфікації, передбачені ч. 2 та 3 ст. 185 КК України після засудження, до відбуття покарання за попереднім вироком, суд призначає останньому покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за попереднім вироком. Також зарахуванню в строк відбування призначеного за цим вироком покарання підлягає строк перебування ОСОБА_4 під вартою за попереднім вироком.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання положень ст. 69 КК України.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004).

Вимога додержання справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

В ході судового розгляду справи представником потерпілої особи ПАТ «Укртелеком» заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 6 216 грн. 73 коп., який обвинувачений визнав повністю.

Також представником потерпілої особи АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до обвинуваченого заявлено цивільний позов про стягнення матеріальних збитків, завданих злочином, у сумі 6 181 грн. 27 коп., який ОСОБА_4 також визнав повністю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 127 та ч. 1 ст. 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною першою статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вартість викраденого обвинуваченим майна, що належить ПАТ «Укртелеком», становить 1 403 грн. 22 коп. Проте, з урахуванням вартості відновлювальних робіт реальний розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків становить 6 216 грн. 73 коп. Вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» у повному обсязі.

Також судом встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна, що належить виробничому підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», становить 414 грн. Разом з тим, з урахуванням вартості відновлювальних робіт реальний розмір вартості втраченого підприємством майна становить 6 181 грн. 71 коп. У зв`язку з цим цивільний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_7 у сумі 1 320 грн., ОСОБА_12 у сумі 300 грн. та ОСОБА_8 у сумі 250 грн. не відшкодована.

Матеріальна шкода, завдана кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_13 відшкодована на стадії досудового розслідування у повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ - велосипед марки «Аіст 28», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити останньому як власнику (а. с. 125-126).

Під час досудового розслідування проводилася судові товарознавчі експертизі, вартість яких становить 1 827 грн. 19 коп. (а. с. 127-130). На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

За ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

За ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців.

Зарахувати в строк відбуття покарання те покарання, що відбуте за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року, починаючи з 25 лютого 2019 року по 18 червня 2019 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 19 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 6 216 (шість тисяч двісті шістнадцять) гривень 73 копійки в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Укрзалізниця» 6 181 (шість тисяч сто вісімдесят одну) гривню 27 копійок в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок процесуальних витрат за проведення судових товарознавчих експертиз.

Речовий доказ - велосипед марки «Аіст 28» залишити потерпілому ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: