ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1116/19 Справа № 198/608/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 01.08.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що вилучені в ході огляду місця події 445 дерев`яних колод, бензопила марки «AL-KO BKS 4540 І» в корпусі червоного кольору, бензопила марки «AL-KO BKS 3835» в корпусі червоного кольору, металевий трос довжиною 825 см можуть бути безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, при цьому вказані речі дійсно можуть бути речовими доказами незаконної порубки дерев, зокрема, з ними можуть проводитися певні експертизи, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, предметом та знаряддям вчинення злочину, а тому мають бути арештовані для їх збереження в якості речового доказу, що саме на цій початковій стадії є необхідним для з`ясування всіх обставин справи, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.
В той же час, матеріали, які долучені до клопотання слідчим не дають підстав для висновку, що вилучене майно у вигляді транспортного засобу марки «САЗ» синього кольору, моделі 3507 типу «Самоскид-С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , трактору колісного синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки «NEW HOLLAND TDS. 110» з приєднаним до нього причепом без реєстраційного номерного знаку були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР, а саме незаконної порубки дерев.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна задовольнити повністю та накласти арешт на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування, а саме 445 дерев`яних колод, бензопили марки «AL-KO BKS 4540 І» в корпусі червоного кольору, бензопили марки «AL-KO BKS 3835» в корпусі червоного кольору, транспортного засобу марки САЗ , синього кольору моделі 3507 типу Самоскид С, реєстраційним номерний знак НОМЕР_1 , Трактору колісного синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки NEW HOLLAND TDS. 110, причепа, який приєднаний до вказаного трактора та металевого троса довжиною 825 см.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що вважає висновки суду про те, що матеріали, які долучені до клопотання не дають підстав вважати, що вилучене майно було знаряддями вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки усі зазначені у клопотанні слідчого предмети: бензопили, трос, автомобіль, трактор та причеп до нього були знаряддям вчинення злочину та використання кожного з них охоплювалось єдиним злочинним умислом, направленим на незаконну порубку дерев та, у подальшому, їх незаконному перевезенню.
На думку прокурора, суд необґрунтовано вказав на відсутність достатність підстав вважати, що вказані транспортні засоби є об`єктами кримінально-протиправних дій, набуті кримінально протиправний шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, адже вищезазначене майно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення незаконної порубки дерев та має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, з метою недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та з підстав викладених у ній просив її задовольнити.
Представник користувача майна ТОВ Агріколь-Самара надала суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу та з викладених підстав просила ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею належним чином не дотримані.
Як вбачається з матеріалів наданих до суду апеляційної інстанції, витягом з ЄРДР № 0000176 стверджується, що слідчим за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України розслідується факт незаконної порубки дерев, що мав місце 01.08.2019 року, близько 11-28 години, в лісосмузі , розташованій поблизу с. Вербське Юр`ївського району Дніпропетровської області.
Згідно постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 01.08.2019 року вилучене в ході огляду місця події майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000176 та передане на зберігання до Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог Закону, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, що має місце в цьому випадку.
З представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, що слідчий, в обґрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання речовими доказами від 01.08.2019 року, відповідно до якої певне рухоме майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Метою застосування арешту майна, слідчим вказано збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України за такої мети арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Згідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказані в клопотанні об`єкти рухомого майна можуть бути знаряддями кримінально протиправних дій.
З урахуванням наведеного, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Висновок слідчого судді про те, що матеріали, які долучені до клопотання слідчим не дають підстав для висновку, що вилучене майно у вигляді транспортного засобу марки «САЗ» синього кольору, моделі 3507 типу «Самоскид-С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , трактору колісного синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки «NEW HOLLAND TDS. 110» з приєднаним до нього причепом без реєстраційного номерного знаку були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР, а саме незаконної порубки дерев, є необґрунтованими, оскільки протирічать матеріалам кримінального провадження, згідно якого бензопили, трос, автомобіль, трактор та причеп до нього були знаряддям вчинення злочину та використання кожного з них охоплювалось єдиним злочинним умислом, направленим на незаконну порубку дерев та, у подальшому, їх незаконному перевезенню, що також охоплюється об`єктивною стороною злочину передбаченого ст. 246 КК України.
Стаття 246 КК України передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев, зокрема, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.
Посилання слідчого судді суду першої інстанції на те, що відсутні достатні підстави вважати, що вказані транспортні засоби є об`єктами кримінально-протиправних дій, набуті кримінально протиправний шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є також необґрунтованими, оскільки вищезазначене майно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення незаконної порубки дерев та має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, з метою недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України та містить правові (законні) підстави для здійснення арешту зазначеного у ньому майна, а тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При цьому, будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що рухоме майно, а саме: 445 дерев`яних колод, бензопила марки «AL-KO BKS 4540 І» в корпусі червоного кольору, бензопила марки «AL-KO BKS 3835» в корпусі червоного кольору, транспортний засіб марки САЗ , синього кольору моделі 3507 типу Самоскид С, реєстраційним номерний знак НОМЕР_1 , «Трактор колісний» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки NEW HOLLAND TDS. 110, причеп, який приєднаний до вказаного трактора та металевий трос довжиною 825 см є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення або були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому згідно з ч. 2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту, а саме з метою збереження речових доказів і такий захід є необхідним та достатнім для запобігання можливості його відчуження.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000176, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 01.08.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 01.08.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити.
Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме: 445 дерев`яних колод, бензопили марки «AL-KO BKS 4540 І» в корпусі червоного кольору, бензопили марки «AL-KO BKS 3835» в корпусі червоного кольору, транспортного засобу марки САЗ , синього кольору моделі 3507 типу Самоскид С, реєстраційним номерний знак НОМЕР_1 , «Трактору колісного» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки NEW HOLLAND TDS. 110, причепа, який приєднаний до вказаного трактора та металевого троса довжиною 825 см.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4