Ухвала
іменем України
3 грудня 2019 року

м. Київ
Справа № 308/3216/19
Провадження № 51-4452 впа 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у судовому засіданні подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 червня 2019 року із Закарпатського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції,
в с т а н о в и в:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення із Закарпатського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивовано тим, що у Закарпатському апеляційному суді неможливо здійснити розподіл указаної справи, адже чотири судді ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), котрі здійснюють правосуддя у судовій палаті з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення заявили собі самовідвід, який було задоволено.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та наведені у поданні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню на таких підставах.
Як убачається з матеріалів провадження, до Закарпатського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_5 від 14 червня 2019 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 з 2015 року є співробітником цього суду, в зв`язку з чим у судовій палаті з розгляду кримінальних справ неможливо утворити склад суду для апеляційного розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно неї.
21 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення із Закарпатського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції залишено без задоволення та повернуто для апеляційного розгляду.
Відповідно до рішення зборів суддів від 2 жовтня 2018 року у Закарпатському апеляційному суді утворені судові палати з розгляду цивільних справ, до повноважень яких віднесено розгляд лише цивільних справ та з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення, до повноважень яких віднесено розгляд кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів суддів Закарпатського апеляційного суду, 20 листопада 2019 року було винесено питання про зняття спеціалізації із суддів судової палати з розгляду цивільних справ, яке не було підтримано більшістю голосів.
Таким чином, визначення іншого судді-доповідача для розгляду вищевказаної справи у Закарпатському апеляційному суді, за існуючих умов неможливе.
Положеннями ст. ст. 287, 288 КУпАП України передбачено право на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та врегульовано порядок такого оскарження.
Вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також з одного суду апеляційної інстанції до іншого не передбачено нормами КУпАПУкраїни.
Однак, у цьому випадку відбувається порушення конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення, передбаченого ст. 129 Конституції України, та права на справедливий суд, закріпленого у ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод і статті 2 Протоколу 7 до цієї Конвенції.
Оскільки КУпАП України дійсно не врегульовано питання про передачу провадження з одного суду до іншого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 257 цього Кодексу, інтереси захисту прав людини обумовлюють необхідність їхнього вирішення.
Так, суддями судової палати з розгляду кримінальних проваджень та справ про адміністративні правопорушення Закарпатського апеляційного суду поставлено під сумнів безсторонність суду апеляційної інстанції через те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є співробітником цього суду.
Щодо обґрунтованості висловленого у цій справі сумніву, то питання про особисту упередженість будь-кого із суддів апеляційного суду не ставиться. Обставину, на яку посилається голова суду, можна розглядати з погляду об`єктивного критерію оцінки безсторонності існування обставин, що піддаються перевірці, які можуть поставити під сумнів безсторонність усього складу апеляційного суду .
Факт того, що ОСОБА_5 з 2015 року є співробітником цього суду, не викликає сумнівів. Щодо правового значення цієї обставини, то вона визнається законом такою, що зумовлює неможливість розгляду справи цим судом і вимагає передачі справи до іншого суду. Такий підхід законодавця відображений у ч. 2 ст. 32 КПК України, ч. 6 ст. 31 ЦПК України, ст. 28 КАС України, ст. 28 ГПК України. Більше того, для такої ситуації законодавець не передбачає будь-яких виключень з правила обов`язкової передачі справи.
Водночас, КУпАП України не містить аналогічного правила, яке б забезпечувало безсторонність суду у справі про адміністративне правопорушення. Однак, як зазначав Європейський суд з прав людини при тлумаченні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, існування національної процедури, покликаної гарантувати неупередженість, є необхідною складовою права на справедливий судовий розгляд. Такі правила свідчать про намагання національного законодавця усунути будь-які правомірні сумніви в неупередженості судді і відповідного суду, а також є спробою забезпечити безсторонність, ліквідувавши таким чином причину занепокоєння. Окрім виключення дійсно заангажованого підходу, вони мають на меті усунути будь-яку видимість упередженості і, відповідно, зміцнити довіру, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі «Микаллеф проти Мальти»).
Враховуючи фундаментальне значення безсторонності суду для права на справедливий судовий розгляд і загальний обов`язок держави вживати всіх необхідних заходів для забезпечення такого права, колегія суддів не вважає відсутність регулювання в КУпАП питання про передачу справи до іншого суду за наявності розглянутої тут обставини достатньою підставою для відмови учаснику процесу в праві на справедливий суд.
Таким чином, враховуючи обставини цієї справи та правове значення, яке надається цим обставинам законом, колегія суддів дійшла висновку, що доводи подання голови апеляційного суду є об`єктивно обґрунтованими, а тому, справа не може бути розглянута Закарпатським апеляційним судом, оскільки вже перед початком апеляційного розгляду зрозуміло, що з огляду на вимоги, встановлені національним законом та міжнародними стандартами судочинства, цей суд не буде відповідати об`єктивному критерію безсторонності.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд, який є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Відтак, в ситуації, що виникла в цій справі, колегія суддів не має іншого способу вирішення, ніж передати справу до іншого найбільш територіально наближеного апеляційного суду для забезпечення прав учасників процесу на справедливий судовий розгляд.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Суд

п о с т а н о в и в:
Подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення з одного суду апеляційної інстанції до іншого задовольнити.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в її інтересах на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 червня 2019 року із Закарпатського апеляційного суду направити до Львівського апеляційного суду для розгляду.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3