Справа №523/7852/18
Провадження №1-кп/523/453/19
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)

20 травня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

в присутності підсудного ОСОБА_5

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002200 від 10.05.2018 року, за №0000800 від 13.02.2018 року, за №000119 від 03.03.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ромни Сумської області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зі слів - працюючого за договором двірником у ЖЕКУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- 02.06.2016 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться означене кримінальне провадження та під час судового провадження ухвалою попереднього складу судів від 21.03.2019 року підсудному ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, до 20.05.2019 року.
Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні подано і підтримано письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що судовий розгляд триває, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого злочину), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 , які не погоджуючись з доводами прокурора, просили змінити підсудному запобіжний захід на домішній арешт за місцем проживання його цивільної дружини, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали судового провадження, суд доходить наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За обвинувальними актами, підсудному ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких й середньої тяжкості злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням в інше приміщення, а також за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за сукупністю яких визначена можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

За п.5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи те, що підсудний ОСОБА_5 тримається під вартою з 10.05.2018 року, зі слів має 3-х малолітніх дітей, до затримання тимчасово проживав в м.Одесі та працює за договором двірником у ЖЕКУ, останній обвинувачується у вчиненні ряду тяжких й середньої тяжкості злочинів, не має місця реєстрації в м.Одесі чи в Одеській області, є раніше неодноразово судимим за аналогічні майнові злочини та інкриміновані йому діяння мали місце в період іспитового строку за попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.06.2016 року, що у випадку доведеності його провини в конкретному випадку тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України, яке належить відбувати реально, а до того ж вказаний підсудний за відомостями УІТ МВС України протягом певного часу перебував у розшуку як особа, яка ухилялась від відбування покарання з випробуванням.

Наведені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудного ОСОБА_5 під вартою, у своєї сукупності свідчать про стійкість позиції вказаного підсудного до скоєння протиправних діянь й обґрунтовують існування ризиків вчинення нових злочинів, обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків останнього в місці його фактичного проживання на території Одеського регіону, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до восьми років, підтверджують актуальність раніше заявлених в ході досудового розслідування і передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого подальшого ухилення підсудного від суду та незаконного впливу на потерпілих і свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт за місцем тимчасового проживання його цивільної дружини, суд вважає їх недостатніми та безпідставними, з огляду на ненадання стороною захисту відповідних документів на підтвердження дійсного проживання останнього за належною адресою, на обставини та тяжкість інкримінованого обвинуваченому діяння, а також на наведені вище факти відсутності в останнього місця реєстрації на території Одеського регіону та на відсутність обставин, що виключають в теперішній час можливість тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальних актах обставин інкримінованих підсудному ОСОБА_5 злочинів, а також зважаючи на заперечення захисника ОСОБА_4 й вказаного підсудного, ураховуючи перебування останнього протягом певного часу у розшуку за попереднім вироком суду, суд доходить висновку про необґрунтованість станом на теперішній час заявлених підсудним й стороною захисту фактичних даних, з огляду на що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Між тим, викладені у розглядуваному клопотанні доводи прокурора ОСОБА_3 щодо незастосування до підсудного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з вчиненням інкримінованого злочину із застосуванням насильства, - судом до уваги не приймається, адже за ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, належить до права суду, а не його обов`язків.
Аналогічні позиції викладені у п.2 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

До того ж, за ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
Відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року), при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у справах навіть про вбивство та при спробі обвинуваченого зникти, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
З урахуванням сукупності викладеного, виходячи з практики ЄСПЛ та враховуючи положення ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих підсудному ОСОБА_6 діянь, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне в цьому кримінальному провадженні одночасно визначити вказаному обвинуваченому альтернативний вид запобіжного заходу, - заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з розрахунку його розміру, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», станом на 01.01.2019 року.
Керуючись ст.ст.26, 177-178, 182-183, 193-194, 196, 331, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_6 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, задовольнити частково.

Продовжити на час подальшого судового розгляду підсудному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком на 2 місяці, тобто до 18 липня 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підсудним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.

Роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, після чого підсудний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, після чого підсудний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на підсудного ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному провадженні.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 18.07.2019 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1