Справа № 206/5053/19
1-в/206/372/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника ДУ «Ігренський виправний центр №133» ОСОБА_3 відносно засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-28.10.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпродзержинська, за ч. 1 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
-06.03.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 28.10.2016 року,
за участю сторін заявленого клопотання:
прокурора: ОСОБА_5
представника ДУ "ІВЦ (№133)": ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд -
В С Т А Н О В И В:
06.09.2019 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника ДУ «Ігренський виправний центр №133» ОСОБА_3 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення.
Представник ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_4 підтримали подання, просили задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку представника виправної установи, засудженого та прокурора, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 06.03.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 28.10.2016 року ОСОБА_4 відбув 1/2 призначеного строку покарання.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в державній установі "Ігренський виправний центр (№133)" відбуває покарання з 18.06.2018 року. Відповідно до характеристики наданої на засудженого ОСОБА_4 , за період відбування покарання у Державній Установі «Ігренський Виправний Центр (№133)» останній характеризується з позитивного боку, має 2 (два) заохочення, стягнень не має. Працевлаштований за власним бажанням на добровільній основі на виробництві установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з представниками адміністрації; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Повернення», підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Суд з урахування вказаної харктерестики зазначає, що засуджений ОСОБА_4 з 18.06.2018 року відбуваючи покарання, має два (два) заохочення, стягнень не має, однак сама по собі наявність двох заохочень у виправній Державній Установи «Ігренський Виправний Центр (№133)» не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_4 , оскільки виправлення особи повинно бути за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.
Суд дійшов висновку, що подання начальника ДУ «Ігренський виправний центр №133» ОСОБА_3 відносно засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_4 зазнає позитивних змін.
Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_4 , маючи судимість за аналогічні злочини, тобто за ст. 164 КК України. Після звільнень на шлях виправлення не став, обов`язки, покладені на нього ст.ст. 75,76 КК України не виконав.
В матеріалах справи міститься квитанція від 27.03.2019 про перерахування грошових коштів у розмірі 1484,09 грн. в рахунок відшкодування заборгованості по аліментам за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпродзержинська від 06.08.2018 року, однак як вбачається з наданої довідки ДУ "Ігренський виправний центр (№133)", заборгованність ОСОБА_4 за виконавчим листом № 2-296 від 13.04.2010 по сплаті аліментів станом на 01.09.2019 становить 145060,63 грн., тобто єдина виплата засудженим ОСОБА_4 грошових коштів у рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, не свідчить про подальші наміри відшкодовувати всієї заборгованості по виплаті аліментів на утримання доньки. Крім того, засуджений ОСОБА_4 не надав доказів гарантування працевлаштування в разі умовно-дострокового звільнення.
Отже, з наявних доказів, недостатньо суду щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень, до того ж сама по собі наявність двох заохочень у виправній установі та квитанція про перерахування грошових коштів у розмірі 1484,09 грн. в рахунок відшкодування заборгованості по аліментам від 27.03.2019 не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись: ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст. 372, 537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені подання начальника ДУ «Ігренський виправний центр №133» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1