ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1764/19 Справа № 199/3019/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року прокурору було повернуто обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001345 відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України. Зокрема, повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції виходив із того, що на час вчинення інкримінованих ОСОБА_11 діянь та на час підписання і затвердження обвинувального акту були чинними різні редакції ч. 1 ст. 152 КК України (визначені Законом України №2295-VI від 01 червня 2010 року та Законом України №2227-VIІІ від 06 грудня 2017 року відповідно). Разом з тим, КК України не містить ч. 1 ст. 152 КК України (в редакції №2227-VIІІ від 06 грудня 2017 року), отже в обвинувальному акті зазначено неіснуючу статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Наведений істотний, на думку суду, недолік обвинувального акту перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі такого акту, оскільки незрозумілість обвинувачення перешкоджає суду визначити межі судового розгляду (ст. 337 КПК України), а обвинуваченому реалізувати своє право на захист (п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України).
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року та постановити ухвалу, якою повернути справу до суду першої інстанції, призначивши новий розгляд.
В обґрунтування скарги сторона обвинувачення посилається на те, що ухвала суду підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення та невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи. Зазначає, що обвинувальний акт оформлено із дотриманням п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України і підстави для його повернення відсутні.
Сторона захисту в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року скасувати частково та постановити нову, якою залишити в силі рішення суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акту, та мотивів повернення, при цьому доповнити мотивувальну частину ухвали наступними підставами для повернення обвинувального акту: складення та вручення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001345 поза межами строків досудового розслідування; невідповідності додатку до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування матеріалам кримінального провадження; порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_11 під час здійснення відкриття матеріалів кримінального провадження; невідповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України, через зазначання в останньому відомостей не передбачених положеннями КПК України.
Так, адвокат посилається на те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено із порушенням строків, а саме відомості про вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України було внесено 06 червня 2019 року, в той час як строк сплинув 30 березня 2019 року, про що суд в ухвалі про повернення обвинувального акту не зазначив.
Також, серед порушень кримінального процесуального закону, які на думку адвоката повинні бути відображені в мотивувальній частині ухвали суду про повернення обвинувального акту, є те, що 27 березня 2019 року на ім`я захисника обвинуваченого нібито направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, проте будь-яких відомостей в матеріалах кримінального провадження якими б підтверджувався факт направлення повідомлення немає. Аналогічним чином виконано і повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_12 , без підтвердження надсилання кореспонденції. Крім того, самому ОСОБА_12 матеріали досудового розслідування не надавались взагалі, про що свідчить відсутність протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Все це свідчить про порушення прав обвинуваченого на захист і є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, яка повинна бути вказана в мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції.
Окремо адвокат звертає увагу в своїй апеляційній скарзі на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме, складання, затвердження та направлення акту поза межами строку досудового розслідування, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства і, також, повинно бути вказано в мотивувальній частині, як підстава для повернення обвинувального акту.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в ній. Проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Адвокат та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, просили залишити ухвалу суду першої інстанції в частині необхідності повернення обвинувального акту без змін. Водночас, свою апеляційну скаргу адвокат підтримав, просив внести доповнення в мотивувальну частину ухвали щодо підстав повернення обвинувального акту, з чим погодився і обвинувачений, підтримавши скаргу свого захисника.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи та заявлені вимоги апеляційних скарг, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає повному задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичними обставинами кримінального провадження зазначених в обвинувальному акті, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, повага до людської гідності, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, розумність строків тощо.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним І неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що в обвинувальному акті вказані всі відомості передбачені ч. 2 ст. 291 кримінального процесуального кодексу України, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості потерпілої (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складення та затвердження.

Та обставина, що на час вчинення інкримінованих ОСОБА_11 діянь та на час підписання і затвердження обвинувального акту були чинними різні редакції ч. 1 ст. 152 КК України (визначені Законом України №2295-VI від 01 червня 2010 року та Законом України №2227-VIІІ від 06 грудня 2017 року відповідно) не є виключною підставою в розумінні вимог ст. 291 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції сторона обвинувачення наділена правом на зміну правової кваліфікації дій особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Щодо посилань адвоката на необхідність доповнити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції новими підставами для повернення обвинувального акту, а саме: складення та вручення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001345 поза межами строків досудового розслідування; невідповідності додатку до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування матеріалам кримінального провадження; порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_11 під час здійснення відкриття матеріалів кримінального провадження; невідповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України, через зазначання в останньому відомостей не передбачених положеннями КПК України, то колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на те, що питання, які просить відобразити в мотивувальній частині сторона захисту підлягають дослідженню під час судових засідань в суді першої інстанції, а посилання захисника обвинуваченого на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України жодних обґрунтувань не містять, захисник взагалі не вказує в чому саме полягає невідповідність обвинувального акту вказаним вимогами кримінального процесуального закону.
А тому, враховуючи викладене та керуючись положеннями ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4