Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0003453 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК та призначено йому покарання за ст. 128 КК України 1 рік обмеження волі; за ч. 1 ст. 122 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання призначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 2 років обмеження волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 19 722 (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 59 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2 548 (дві тисячі п`ятсот сорок вісім) гривень 47 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 10 червня 2018 року о 19 год. 35 хв. по вул. Генерала Безручка, 6, в м. Рівне, поблизу торгівельного центру «Новус» ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, але легковажно розраховував на їх відвернення, умисно наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Крім того, 10 червня 2018 року о 19 год. 36 хв. по вул. Генерала Безручка, 6, в м. Рівне, поблизу торгівельного центру «Новус» ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння умисно наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ст. 128 КК України, як необережне тілесне ушкодження.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- потерпілий ОСОБА_5 просить вирок Рівненського міського суду від 30.01.2019 року в частині визначення моральної шкоди скасувати, ухвалити новий вирок, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. Вказує, що суд першої інстанції недостатньо врахував обстави справи та занижено визначив розмір морального збитку. Додає, що на даний час стан його здоров`я повністю не відновився.

- потерпілий ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції від 30.01.2019 року скасувати в частині визначення розміру моральної шкоди, ухвалити новий, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. моральної шкоди. Зазначає, що стан його здоров`я досі повністю не відновився, що продовжує періодично проходити амбулаторне лікування, а також визнаний інвалідом III групи з частковою втратою працездатності.

- обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить вирок Рівненського міського суду від 30.01.2019 року змінити, обрати ОСОБА_7 міру покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки та застосувати відносно обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю у 2 роки. Зазначає, що вирок суду першої інстанції є несправедливим, а призначене покарання надмірно суворе.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 який просить задовольнити його апеляційну скаргу, у задоволенні апеляційних скарг потерпілих відмовити, доводи потерпілого ОСОБА_9 , який просить задовольнити його апеляційну скаргу та апеляційну скаргу ОСОБА_5 , міркування потерпілого ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу ОСОБА_9 , доводи прокурора про задоволення апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 частково в частині стягнення моральної шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційних скарг.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлені сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, яким судом дана повна та всебічна оцінка у судовому засіданні, та в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому відповідно до ст. 404 цього Кодексу, не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України є вірною.

Щодо покликань апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 стосовно надмірно малого розміру стягнутої з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь моральної шкоди, необхідності збільшення суми такої шкоди з 10 000 гривень до 100 000 гривень, то колегія суддів вважає їх такими, що підлягають до часткового задоволення.

Так, колегією суддів з`ясовано, що суд першої інстанції задовольнив частково заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2 548 гривень 47 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Водночас, колегія суддів виходячи із засад розумності, доведеності факту заподіяної моральної шкоди, а також справедливості та обґрунтованості позовних вимог, враховуючи наслідки злочину, а також особу обвинуваченого та обставини вчиненого ним злочину, вважає за необхідне збільшити розмір грошового стягнення із обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої його діями моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 та врахувавши позицію прокурора у ході апеляційного розгляду визначає суму відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 25 000 гривень, що буде розумним й виваженим.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 стосовно надмірно малого розміру стягнутої з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь моральної шкоди, необхідності збільшення суми такої шкоди з 25 000 гривень до 150 000 гривень, то колегія суддів приходить до висновку щодо часткового їх задоволення.

Так, колегією суддів з`ясовано, що суд першої інстанції задовольнив частково заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 19 722 гривень 59 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів виходячи із засад розумності, доведеності факту заподіяної моральної шкоди, а також справедливості та обґрунтованості позовних вимог, враховуючи наслідки злочину: потерпілий ОСОБА_6 визнаний інвалідом III групи з частковою втратою працездатності, вважає за необхідне збільшити розмір грошового стягнення із обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої його діями моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 . Врахувавши позицію прокурора у ході апеляційного розгляду, колегія суддів визначає суму відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 50 000 гривень, що буде розумним й виваженим.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви, що місцевим судом зроблено поверхнево, недостатньо врахувавши тривалість розладу здоров`я потерпілих внаслідок вчиненого щодо них злочину, а також характер і обсяг завданих їм страждань.

На думку колегії суддів, сума моральної шкоди, яку суд першої інстанції стягнув з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню саме у розмірі 25 000 гривень, а на користь потерпілого ОСОБА_6 50 000 гривень.

Тому, доводи апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 колегія суддів розцінює як такі, що заслуговують на увагу.

Щодо покликань апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно несправедливості призначеного судом покарання внаслідок суворості, а також надмірно великого розміру стягнутої з нього на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральної шкоди, то колегія суддів розцінює критично.

З огляду на викладене, вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині розміру стягнення з обвинуваченого моральної шкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково, а обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 25 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3