Справа № 452/788/19
Провадження № 1-кп/452/185/2019
В И Р О К

іменем України

05 листопада 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

її представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження

№ 0000065 від 27 січня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Перечинського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, без освіти, неодруженого, громадянина України, несудимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Перечин Перечинського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, громадянина України, відповідно ст. 89 КК України несудимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 27 січня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1 , та здійснюючи буксирування за допомогою гнучкого зчеплення автомобіля марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_8 , у с. Викоти по вул. Шевченка, поблизу будинку № 73, Самбірського району Львівської області, рухаючись в напрямку від м. Мостиська до м. Самбір Львівської області, грубо порушуючи вимоги ч. 1 п. 1.5 розділу 1 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.п. «а» п. 2.1 розділу 2 (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії), п.п. «б» п. 2.3 розділу 2 (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.п. «д» 2.3 розділу 2 (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 12.4 розділу 12 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.), п. 12.7 розділу 12 (під час буксирування швидкість не повинна перевищувати 50 км/год.), п.23.3 (жорстке зчеплення повинно забезпечувати відстань між транспортними засобами не більш як 4 м, гнучке в межах 4 6 м. Гнучке зчеплення через кожний метр позначається сигнальними щитками або прапорцями згідно з вимогами пункту 30.5цих Правил (за винятком використання гнучкого зчеплення з покриттям із світлоповертального матеріалу)), п. 23.4 розділу 23 (у разі буксирування механічного транспортного засобу на гнучкому зчепленні в буксированому транспортному засобі повинні діяти і бути справними робоча гальмова система і рульове керування, а на жорсткому зчепленні рульове керування) та п.п «а» п. 23.10 розділу 23 (буксирування забороняється якщо фактична маса буксированого транспортного засобу з несправною гальмовою системою (або за її відсутності) перевищує половину фактичної маси транспортного засобу, що буксирує) чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразились в тому, що він, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, здійснюючи, з перевищенням встановленої на даній ділянці автодороги та допустимої при буксируванні транспортного засобу швидкістю в 70 км/год., буксирування за допомогою гнучкого зчеплення, яке не відповідає вимогам Правил дорожнього руху, а саме саморобного буксирувального шнура виготовленого з фрагментів шнура та фрагментів автомобільного ремня безпеки, автомобіль «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2 , з несправною робочою гальмівною системою, і фактична маса якого перевищувала половину фактичної маси його транспортного засобу. Під час даного буксирування саморобний буксирувальний шнур обірвався і автомобіль «ВАЗ 2103» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч на узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка йшла вказаним узбіччям в зустрічному до автомобілів напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала поперечний перелом середньої третини правої плечової кістки із зміщенням відламків, садна вискової ділянки голови, обличчя та правої вушної раковини, забійно-рвану рану тильної поверхні нижньої третини правого передпліччя з переходом на зап`ястя, синець на зовнішній поверхні правого передпліччя в верхній третині, синець на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, синець на внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, синець на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, масивний синець на внутрішній поверхні лівого стегна, синець на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці довго тривалості розладу здоров`я.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідком вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 порушив правила дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_8 27 січня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2 , який буксирувався за допомогою гнучкого зчеплення автомобілем марки «ВАЗ 2104» номерний знак НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_6 , у с. Викоти по вул. Шевченка, поблизу будинку № 73, Самбірського району Львівської області, рухаючись в напрямку від м. Мостиська до м. Самбір Львівської області, грубо порушуючи вимоги ч. 1 п. 1.5 розділу 1 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.п. «а» п. 2.1 розділу 2 (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії), п.п. «б» п. 2.3 розділу 2 (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.п. «д» 2.3 розділу 2 (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 12.4 розділу 12 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.), п. 12.7 розділу 12 (під час буксирування швидкість не повинна перевищувати 50 км/год.), п.23.3 (жорстке зчеплення повинно забезпечувати відстань між транспортними засобами не більш як 4 м, гнучке в межах 4 6 м. Гнучке зчеплення через кожний метр позначається сигнальними щитками або прапорцями згідно з вимогами пункту 30.5 цих Правил (за винятком використання гнучкого зчеплення з покриттям із світлоповертального матеріалу)), п. 23.4 розділу 23 (у разі буксирування механічного транспортного засобу на гнучкому зчепленні в буксированому транспортному засобі повинні діяти і бути справними робоча гальмова система і рульове керування, а на жорсткому зчепленні рульове керування) та п.п «а» п. 23.10 розділу 23 (буксирування забороняється якщо фактична маса буксированого транспортного засобу з несправною гальмовою системою (або за її відсутності) перевищує половину фактичної маси транспортного засобу, що буксирує) чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня .2001 року, які виразились в тому, що він, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи буксированим автомобілем «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2 , робоча гальмівна система якого.знаходиться в несправному стані, про що йому було відомо, не відмовився від його буксирування автомобілем «ВАЗ 2104» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 за допомогою гнучкого зчеплення, яке не відповідає вимогам Правил дорожнього руху, а саме саморобного буксирувального шнура виготовленого з фрагментів шнура та фрагментів автомобільного ремня безпеки, та рухаючись з перевищенням, встановленої на даній ділянці автодороги та допустимої при буксируванні транспортного засобу, швидкістю в 70 км/год. Під час даного буксирування саморобний буксирувальний шнур обірвався і автомобіль «ВАЗ 2103» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч на узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка йшла вказаним узбіччям в зустрічному до автомобілів напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала поперечний перелом середньої третини правої плечової кістки із зміщенням відламків, садна вискової ділянки голови, обличчя та правої вушної раковини, забійно-рвану рану тильної поверхні нижньої третини правого передпліччя з переходом на зап`ястя, синець на зовнішній поверхні правого передпліччя в верхній третині, синець на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, синець на внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, синець на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, масивний синець на внутрішній поверхні лівого стегна, синець на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці довго тривалості розладу здоров`я.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідком вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_8 порушив правила дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та показав, що 27 січня 2019 року в обідній час рідний брат батька
ОСОБА_8 попросив його допомогти буксирувати автомобіль марки «ВАЗ», який поламався. Зачепивши буксировочний шнур до автомобіля він ОСОБА_6 здійснював буксировку іншого автомобіля, яким керував ОСОБА_8 . Дорога була слизькою та мокрою. Проїжджаючи в с. Викоти Самбірського району він в певний момент побачив, що задній автомобіль з`їхав на узбіччя. Коли зупинився то виявив, що обірвався буксировочний шнур і під автомобілем ОСОБА_8 знаходилась жінка. Він з ОСОБА_8 витягнули її з під автомобіля, викликали швидку допомогу та поліцію.

Обвинувачений ствердив, що приходив до потерпілої в лікарню, частково відшкодував шкоду в розмірі 3000 грн. Посвідчення водія на право керування транспортним засобом у нього немає.

ОСОБА_8 під час судового розгляду дав аналогічні показання щодо обставин наїзду транспортним засобом в с. Викоти Самбірського району на потерпілу ОСОБА_9 .

Обвинувачений зазначив, що посвідчення водія він не отримував. Його автомобіль рухався із швидкістю приблизно 60 км/год., гальмівна система одного колеса автомобіля не була справною. Внаслідок обриву буксировочного шнура автомобіль з`їхав на узбіччя де знаходилась потерпіла, яка потрапила під колеса автомобіля.
Крім повного визнання своєї вини, винуватість обвинувачених в інкримінованих злочинах доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування. Дослідження цих доказів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за погодженням учасників судового провадження, визнає недоцільним.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона тривалий час знаходилась на лікуванні, після цієї пригоди перебувала у постійному страху та в депресивному стані, їй провели операцію ноги, працездатність не відновилась.

ОСОБА_6 приходив до неї в лікарню та відшкодував 3000 грн.

Потерпіла просила стягнути майнову шкоду в розмірі 25128 грн. 29 коп. та моральну шкоду 20000 грн.

Винуватість обвинувачених в інкримінованому злочині доведена повністю.

При обранні виду і розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, пом`якшуючі покарання обставини.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили необережний злочин невеликої тяжкості, вони вперше притягаються до кримінальної відповідальності.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин справи, характеру злочину та особи винних, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді штрафу. Беручи до уваги те, що обвинувачені не отримували посвідчення водія на право керування транспортним засобом, суд не вбачає підстав для застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 цього Кодексу, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Майнова шкода пов`язана із придбанням потерпілою ліків та медикаментів підтверджена відповідними документами (чеками) і підлягає до стягнення з ОСОБА_6 у розмірі 9564 грн. 15 коп. з урахуванням часткового відшкодування, та з ОСОБА_8 у розмірі 12564 грн. 15 коп.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно, зокрема: від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року

№ 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння моральної шкоди потерпілій підтверджується копією медичної карти ОСОБА_9 , її показаннями у судовому засіданні.

Судом встановлено, що потерпілій заподіяно середньої тяжкосте тілесні ушкодження, вона перенесла певний фізичний біль та моральні страждання, тривалий час знаходилась на стаціонарному лікуванні.

Беручи до уваги глибину фізичних і душевних страждань, завданих потерпілій ОСОБА_9 , та ступінь створених для неї незручностей, зусиль, пов`язаних із відновленням її здоров`я, характер правопорушення, вчиненого обвинуваченими

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , їх ступінь вини, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі

15000 грн., тобто по 7500 грн. з кожного обвинуваченого, у задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у розмірі 4290 грн. підлягають солідарному стягненню із обвинувачених.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання штраф у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання штраф у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 9564 грн. 15 коп. та моральну шкоду у розмірі 7500 грн.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 12564 грн. 15 коп. та моральну шкоду у розмірі 7500 грн.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити за недоведеністю позивних вимог.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 січня 2019 року на автомобіль марки «ВАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіль марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2 , - скасувати.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на стоянці фізичної особи підприємця « ОСОБА_10 » - повернути ОСОБА_6 ; автомобіль марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на стоянці фізичної особи підприємця « ОСОБА_10 » - повернути ОСОБА_8 ; саморобний буксиру вальний шнур знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі по 2145 грн. з кожного.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя