Справа № 496/2848/19
Провадження № 1-кп/496/327/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирнопілля Саратського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, який навчається у ДПТНЗ «ОПТУМБ», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2019 року неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 23 годин 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, вийшов із маршрутного таксі № 87, кінцева зупинка якого знаходиться поблизу продуктового магазину «Орленок» за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. В. Балка, вул. Лінія, 1 та зайшов до приміщення магазину. Перебуваючи в магазині, неповнолітній ОСОБА_4 помітив громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який купував продукти харчування та у якого у задньому зовнішньому кармані одягнених на нього джинсових брюк стирчав мобільний телефон марки «Меіzu 51th Lite» у корпусі чорного кольору. Далі, вийшовши з приміщення магазину, неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та завів розмову. Рухаючись разом з ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_4 заздалегідь визначив предметом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Меіzu 51th Lite» у корпусі чорного кольору. Реалізуючи свій злочинний намір на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, неповнолітній ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_7 до вул. 9-та лінія СТ «Гідробудівельник» Біляївського району Одеської області, де, застосувавши насилля до ОСОБА_7 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, яке виразилось у нанесенні своєю правою ногою двох ударів у голову та живіт, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою поличної області голови легкого ступеню, забою черевної стінки зліва та заволодів мобільним телефоном марки «Меіzu 15th Lite» у корпусі чорного кольору вартістю 5470 гривень, який стирчав у задньому кармані джинсових брюк, одягнених на ОСОБА_7 . Після чого неповнолітній ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 5470 гривень.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені обставини. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі, рішення щодо покарання обвинуваченого залишив на розсуд суду.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження, не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, його законний представник, захисник та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, щодо речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.186 ч.2 КК України кваліфіковано правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При обранні міри покарання неповнолітньому обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд відносить вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України суд не вбачає.

Судом також враховується, що згідно висновку досудової доповіді, складеної Філією Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Біляївського міськрайонного відділу, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 - низький, враховуючи й те, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент скоєння злочину був неповнолітній, раніше не судимий, щиро розкаюється у скоєному, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням пробаційних програм, наглядових та соціально-виховних заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу неповнолітнього ОСОБА_4 , пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що згідно досудової доповіді наявна низька ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення та можливість його перевиховання без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75, 104 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 76, ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Додатково у відповідності зі ст. 76, ч.3 п.п. 2,4 КК України покласти на засудженого обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.07.2019 року на мобільний телефон «Меіzu 51th Lite», від 12.07.2019 року на чохол чорного кольору від мобільного телефону, від 12.07.2019 року на три компакт диски DVD-R «Verbatim» 4.7 GB 16x120min із відео файлами скасувати.

Речові докази - мобільний телефон «Меіzu 51th Lite» та чохол чорного кольору від мобільного телефону -залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ - три компакт диски DVD-R «Verbatim» 4.7 GB 16x120min із відео файлами залишити в матеріалах кримінального провадження №0000447 від 01.07.2019 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1