Провадження №1-кс/760/5312/19
в справі №760/9497/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2019, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осібСолом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві(далі Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою про злочин від 12.02.2019.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2019 ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського РУ ГУ НП у м. Києвііз заявою про вчинення кримінального правопорушення злочин від 12.03.2019, поданою в порядку ст.214 КПК України.

Зазначає, що відомості до ЄРДР внесені не були, при цьому посадовими особами: ДОП відділу превенції Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві майором поліції ОСОБА_5 та начальником сектору ДОП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві майором поліції ОСОБА_6 , надано висновок ЄО №10245 від 12.02.2019, згідно з яким закінчено перевірку, а матеріали перевірки списано до справи Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.
Посилаючись на ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, скаржник просив зобов`язати службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м. Києвівнести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, а також визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м. Києвівнести до ЄРДР щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні скаржник та його адвокат обставини викладені в скарзі підтримали та просили її задовольнити.

Солом`янське УП ГУ НП у м. Києві, будучи повідомлене про час та місце розгляду скарги у встановленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направило. Відповідно до ст.306 ч.3 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та його адвоката, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР та, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Аналізуючи норми ст.ст. 214, 218 КПК України, слідчий суддя приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 12.02.2019 до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшлазаява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

Скаржник, звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, посилався на те, що вказані відомості компетентними особами Солом`янського УП ГУ НП у м. Києвіне були внесено до ЄРДР, на що слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема, із звернення до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві,ОСОБА_3 просив провести перевірку щодо підроблення довідки від 02.02.2017 №ГЖК/5, виданої секретарем житлової комісії гарнізону міста Києва Міністерства оборони України полковником ОСОБА_7 .

Разом з цим, згідно висновку ЄО № 10245 від 12.02.2019, зробленим 25.02.2019 ДОП відділу превенції Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві майором поліції ОСОБА_5 та начальником сектору ДОП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві майором поліції ОСОБА_6 , перевірку за заявою ОСОБА_3 закінчено, а матеріали перевірки, зареєстровані в ЄО № 10245 від 12.02.2019, списано до справи Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві.
При цьому, вказаний висновок обґрунтований тим, що викладені факти у звернені ОСОБА_3 регулюються ст. 15 ЦПК України, а тому йому слід звернутися до суду.

Згідно з п.п. 2.3, 2.16 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Отже, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Проте, вивчивши подану заявником заяву про вчинення кримінального правопорушення, вважаю, що вона не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення посадовою особою суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 358 КК України.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості" та відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зміст вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення фактично зводиться до непогодження заявника із довідкою, яка є доказом у цивільній справі № 761/8860/17, та не містить достатніх та об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по поданій заяві.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, беручи до уваги вичерпний перелік ухвал, які слідчий суддя уповноважений постановити за результатами розгляду скарги, та враховуючи необґрунтованість заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги щодо визнання бездіяльності посадових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м. Києвіщодо невнесення відомостей до ЄРДР незаконною.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 214, 303, 304, 307, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Солом`янського районного управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2019.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1