УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0003368 від 22.11.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про накладення арешту на майно -
ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що 21.11.2019 року в період часу з 17:00 по 18:00 год. невідома особа перебуваючи в приміщені магазину «Маркетопт» за адресою: м. Полтава, вул. Небесної сотні, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «SamsungGalaxyM20 4/64Gb», чим спричинила потерпілому матеріального збитку.
Опитаний ОСОБА_4 , який пояснив, що 21.11.2019 року, перебуваючи в приміщені магазину «Маркетопт» за адресою: м. Полтава, вул. Небесної сотні, викрав у невідомої дівчини мобільний телефон «Samsung Galaxy M20 4/64Gb».
27.11.2019 року під час проведення огляду гр. ОСОБА_4 видав, мобільний телефон «Samsung Galaxy M20 4/64Gb» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .
Постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчий надав до суду заву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.
ОСОБА_4 надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечував проти накладення арешту.
Власник майна, ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, долучені до нього копії з матеріалів кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В даному випадку, метою накладення арешту є збереження речових доказів, що було вилучено в ході огляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям речового доказу, відповідно до ст. ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінального правопорушення, а отже і доказом обставин та події злочину.
Необхідність накладення арешту обумовлена метою забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, забезпечення проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, а тому, з метою забезпечення ризиків його знищення, приховування та відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт шляхом встановлення заборони розпорядження, до скасування арешту у передбаченому КПК України порядку, на мобільний телефон «Samsung Galaxy M20 4/64Gb» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вищевказане арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ст. лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.
Власники, володільці майна можуть оскаржити ухвалу слідчого судді з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1