Провадження №1-кп/748/261/19
Єдиний унікальний№ 751/8937/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суду Чернігівської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22 липня 2019 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області на підставі ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2019 року в порядку визначення підсудності, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про відвід колегії суддів у даному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що за наслідками проведених колегією суддів у даній справі судових засідань та вирішення питання про тримання обвинуваченого під вартою об`єктивно слідує, що суд не цікавить позиція захисту, думки та доводи з приводу пред`явленого обвинувачення та доказів по справі, суд неодноразово висловлював позицію, що докази винуватості обвинуваченого уже зібрав Новозаводський суд м. Чернігова, суд втрутився та обговорював взаємовідносини з адвокатом та оплати його роботи, коли адвокат висловлював позицію з приводу певних доказів, суд вдався до оцінок достатності таких доказів та звуження обсягів їх дослідження, намагався вплинути на позицію захисту, зауважив про самостійне визначення обсягу дослідження доказів, у судовому засіданні 24 вересня 2019 року, суд висловив зауваження захиснику про пасивну поведінку у збиранні доказів, з чого слідує, що суд перекладає на сторону захисту обов`язок доказування. Отже, вважає, що суд зайняв обвинувальну позицію щодо обвинуваченого, що позбавляє обвинуваченого права розраховувати на забезпечення достатніх гарантій дотримання судом у такому складі його процесуальних прав.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_9 заперечували проти заявленого відводу, вважали, що немає підстав, передбачених чинним КПК України, для задоволення відводу колегії суддів.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що заява про відвід складу суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.
Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).
Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

За таких обставин, у задоволенні відводу колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки він необгрунтований та надуманий, судом не було встановлено обставин, які б безумовно слугували підставою для відводу колегії суддів, а заявлене клопотання направлене на затягування судового розгляду.

Незгода обвинуваченого та його захисника з прийнятими колегією суддів у судовому засіданні рішеннями не може бути підставою для задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_6 у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, на неї можуть бути викладені заперечення у апеляційній скарзі на рішення суду, яким закінчується судовий розгляд.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3