Справа № 520/223/19
Провадження № 1-кп/520/529/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_6
розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження №0002323 від 17.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.12.2018 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що повторно, 10.08.2018 року близько 03 годин, з метою особистої наживи, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон марки «Meizu М5с» в корпусі синього кольору ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2600 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не має, та банківську карту НОМЕР_4 банку «Приват Банк», на якій зберігались грошові кошти у сумі 10600 грн.
Після чого, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свій злочинний умисел неповнолітній ОСОБА_7 11.08.2018 відправився до банкомату банку «Приват Банк», який розташований за адресою м. Одеса вул. Ак. Глушка, 16 звідки у 13 год. ЗО хв. з банківської картки № НОМЕР_4 виданої на ім`я ОСОБА_8 зняв, тобто таємно викрав грошові кошти у сумі 2000 грн. Після чого відправився до банкомату банку «Приват Банк», який розташований за адресою: м. Одеса вул. Катеринінська, 78 звідки у 18 годин 34 хвилин з банківської картки № НОМЕР_4 виданої на ім`я ОСОБА_9 зняв, тобто таємно викрав грошові кошти у сумі 8600 грн.
Так, неповнолітній ОСОБА_7 своїми умисними діями направленими на таємне викрадення майни, заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 10600 грн. та мобільним телефоном марки «Meizu М5с», вартістю 2600 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 13200 гривень.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_8 надали суду угоду про примирення, укладену між ними 11.03.2019 року, яку просять суд затвердити.
Згідно з даною угодою потерпілий, обвинувачений ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.185ч.2 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений, законний представник неповнолітнього обвинуваченого і потерпілий просять затвердити укладену між ними угоду про примирення.
Прокурор вважає можливим затвердити угоду між потерпілим і обвинуваченим, оскільки укладена між ними угода є їх особистою думкою.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Вислухавши думки учасників судового провадження, перевіривши угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним на відповідність вимогам КПК України, суд, приходить до висновку, що в затвердженні угоди необхідно відмовити з наступних підстав.
Нормами ст.474 ч.7 КПК України передбачено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України.
З тексту угоди про примирення вбачається, що узгоджена міра покарання яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення суперечить вимогам кримінального процесуального та кримінального законодавства України.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним необхідно відмовити, оскільки укладена між ними угода суперечать вимогам кримінального процесуального та кримінального законодавства України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-372, 468-469; 471; 474 КПК України, суд
Ухвалив:

В затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_7 та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від 11.03.2019 року у кримінальному провадженні№0002323 від 17.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1