справа № 156/453/19
Номер провадження: 1-кп/156/62/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000113, внесене до ЄРДР 25 квітня 2019 року по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця освіта професійно-технічна, одруженого, офіційно не працюючого, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Судом визнано доведеним, що 23 квітня 2019 року, близько 21 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території земельної ділянки, яка розташована біля ставка в с. Щенятин, Іваничівського району, Волинської області, де виконуючи свої злочинні дії, маючи намір завдати шкоди здоров`ю потерпілому, в ході словесного конфлікту та бійки, умисно наніс два удари дерев`яним предметом, схожим на бейсбольну биту в область тім`яної ділянки голови ОСОБА_4 , внаслідок чого, потерпілий отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 61 від 20.05.2019 року Іваничівського міжрайвідділення Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: важкої ЧМТ зі зламом кісток склепіння черепа, субдуральна гематома зліва, забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, садно в ділянці лоба зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по признаку небезпечності для життя, як в момент їх утворення так і в дальнішому їх протіканні.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечив, пояснив, що щиро кається у вчиненому злочині і дав показання, що повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку.
По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 23 квітня 2019 року, близько 21 год., він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території земельної ділянки, яка розташована біля ставка в с. Щенятин, Іваничівського району, Волинської області в ході словесного конфлікту та бійки з ОСОБА_4 , умисно наніс останньому два удари бейсбольною битою в область тім`яної ділянки голови.
Зібрані по справі докази визнає та їх не оспорює. Просив суд суворо його не карати.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.
При обранні міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується те, що останній свою вину визнав повністю, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується виключно позитивно, частково відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду. Крім цього, суд враховує думку потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченому просить не позбавляти його волі а також те, що обвинувачений на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З врахуванням вищенаведених обставин, суд призначає покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою він притягується до кримінальної відповідальності із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання а також попередження вчинення ним нових злочинів і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої злочином. В поданому цивільному позові просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на свою користь відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином в сумі 9001,19 грн., а також просить стягнути з обвинуваченого на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 грн.
В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 уточнили позовні вимоги, просять стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином в сумі 5673,00 грн., а також просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого відшкодування моральної шкоди в розмірі 75000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення.
Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В силу вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , заявлені потерпілим ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги визнав повністю, це дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.
Крім цього, до стягнення з ОСОБА_6 в дохід держави підлягає відповідно до ст. 141 ЦПК України 768,40 грн. за вимогу по відшкодуванню моральної шкоди, а також в користь цивільного позивача підлягають стягненню 6000 грн. витрат, понесених ним на надання правової допомоги, щодо підготовки цивільного позову, які повністю підтверджуються актом наданих послуг та квитанцією до прибуткового касового ордеру.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не обирався, клопотання про його обрання сторонами не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 5673 (п`ять тисяч шістсот сімдесят три) грн. завданої матеріальної шкоди та 75000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. завданої моральної шкоди, а всього 80673 (вісімдесят тисяч шістсот сімдесят три) грн.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 6000 (шість тисяч) грн. судових витрат, понесених за надання правової допомоги.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1