УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва клопотання про накладення арешту
в кримінальному провадженні № 0010698, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом?янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_6 ,про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0010698 від 26.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010698 від 26.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У клопотанні зазначається, що 25.10.2019 до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов рапорт поліцейського ОСОБА_7 про те, що 25.10.2019 приблизно о 15 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 26-а, було зупинено автомобіль марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , та у ході перевірки документів, які надав водій автомобіля, було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки. Зазначається, що за кермом автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився громадянин ОСОБА_4 .

Слідчий зазначає, що згідно протоколу огляду місця події від 25.10.2019, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 26, було виявлено та вилучено автомобіль марки«Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова зазначений під правими передніми пасажирськими дверцятами на наліпці: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобіль марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , а також ключі від вказаного автомобіля.

Слідчий вказує, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки«Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , по матеріалам кримінального провадження є предметом кримінального правопорушення.

У клопотанні зазначається, що відповідно до реєстраційної карти ТЗ з ІС «НАІС», державні номерні знаки НОМЕР_1 належать автомобілю марки «Renault Laguna», номер кузова: НОМЕР_4 , власником якого зазначений ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 .

Слідчий наголошує, що з метою попередження можливого неправомірного відчуження автомобіля марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , встановлення його власника, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , прилучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, проведення трасологічної експертизи та встановлення законного власника зазначеного автомобіля, проведення комплексної судово-технічної експертизи виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні, та зазначив про те, що номерні знаки належать іншому автомобілю.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечував проти даного клопотання, вказавши, зокрема, на те, що відомості до ЄРДР внесені за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа, отже, накладення арешту на вищевказаний автомобіль є необгрунтованим.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти даного клопотання, вказав на те, що він пенсіонер і не зможе оплатити штраф майданчик у випадку арешту даного автомобіля та заявив, що не перешкоджатиме слідству у випадку проведення необхідних експертиз.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя доходить висновку, що слідчим було доведено, що майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме є об`єктом, який зберіг на собі сліди правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте слідчий суддя вважає недоведеним слідчим, що автомобіль марки «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_6 , відповідає ознакам речового доказу, які встановлені ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Виходячи з матеріалів клопотання та пояснень сторін, слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладення арешту на майно, вилучене 25.10.2019 за результатами огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 26, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , та існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В решті клопотання відмовити через його необґрунтованість.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст.98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт (шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування) на майно, вилучене 25.10.2019, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 .
В решті клопотання - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності підозрюваного під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається йому не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1