30.05.2019
Справа № 642/2129/19к
Провадження № 1кп/642/517/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000373 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
встановив:
в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
Прокурор вказав на доцільність продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою, враховуючи наявність підстав передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу, вважали доцільним змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт. Крім цього, вказали на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Під час вирішення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги підстави враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, а саме обвинувачений ОСОБА_5 в м. Харкові зареєстрованим не значиться, відомостей щодо місця постійного проживання в м. Харкові суду не надано, офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, судовий розгляд по справі не розпочався, учасники процесу не допитані, а тому суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та вважає, що на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачається підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни запобіжного заходу на більш м`який. Враховуючи викладене, клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного захід у виді тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд, -
ухвалив:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на два місяці, а саме до 28 липня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: