ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/6183/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1870/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно.
Накласти арешт на майно, а саме:
1) два фрагменти дроту в білій ізоляції;
2) два ноутбуки «Lenovo» в сумці чорного кольору та один ноутбук «HP» сірого кольору;
3) зарядний пристрій «Lenovo» чорного кольору, зарядний пристрій «Lenovo» чорного кольору, зарядний пристрій «HP», зарядний пристрій «Apple», AC/DC adapter (KA24014);
4) комп`ютерна мишка «piko», зарядний пристрій «Huawei», зарядний пристрій «Apple», зарядний пристрій «Samsung», навушники, два зарядні дроти білого кольору, зарядний пристрій «Sony»;
5) страховий поліс «Mercedes-Benz» 280 з д.н.з. АХ 4003 НА ; модем «Huawei» B315S-22;
6) дві зубні щітки (одна синьо-біла, друга рожево-біла);
7) паперова серветка зі слідами помади (червоного кольору);
8) мобільний телефон «Iphone» модель А1429 чорно-сірого кольору;
9) мобільний телефон «Lenovo» модель S1La40 білого кольору в прозорому силіконовому чохлі;
10) мобільний телефон «Iphone» чорного кольору в чорному пластмасовому чохлі, між чохлом та мобільним телефоном мається сім-карта Київстар;
11) мобільний телефон «Iphone» модель А1784 чорного кольору;
12) мобільний телефон світлого кольору в прозорому силіконовому чохлі, між чохлом та телефоном мається сім-карта Київстар;
13) ключі електронні у кількості 2-х штук, ключі металеві у кількості 15 штук різної форми та виду;
14) дві золоті сережки та золоті вироби на ланцюжку, а саме: хрестик, кулон, кулон у вигляді підкови, булавка, розміщуються в коробці «Золотий Вік»;
15) документи, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ; картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_2 ; паспорт на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , НОМЕР_5 ;
16) станок для гоління синього кольору;
17) три купюри по 200 грн, з номерами ЦА1855460, УП 8411913, УЖ 3821797;
18) шкіряне портмоне «Yano Fan» з банківськими картками: ПриватБанк ( НОМЕР_6 ) АльфаБанк ( НОМЕР_7 ) Pay one ( НОМЕР_8 ) monobank ( НОМЕР_9 ) monobank ( НОМЕР_10 );
19) кофта червоного кольору з чорними вставками;
20) мобільний телефон чорно-сірого кольору «Iphone» модель: А1533;
21) гаманець коричневого кольору, шкіряний в якому міститься: банківська картка Ощадбанк ( НОМЕР_11 ), ПриватБанк ( НОМЕР_12 ), пластикова карта Level Socar, дисконтна карта (товари для питомців);
22) куртка чорного кольору; кофта сірого кольору;
23) штани джинсові сірого кольору;
24) штани спортивні «Nike» синього кольору; штани джинсові блакитного кольору, жіночі;
25) бюстгальтер червоного кольору;
26) жіночі штани чорного кольору зі слідами біологічного походження;
27) светр чоловічий сірого кольору «LawCasual XL»;
28) шорти зеленого кольору з білими полосами;
29) футболка білого кольору; труси чоловічі помаранчевого кольору, труси чоловічи сіро-синього кольору;
30) шкарпетки чоловічі та жіночі (4 пари);
31) бита чорного кольору з білим рукоятям з надписом «Mercedes-Benz»;
32) транспортний засіб «Mercedes», д.н.з НОМЕР_13 , який розташований на шрафмайданчику Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14, які було вилучено в період часу з 21 години 23 хвилини 01 жовтня 2019 року до 02 години 03 хвилини 02 жовтня 2019 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 02 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотанням старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 в межах матеріалів кримінального провадження №0002391 від 01.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про накладення арешту на майно.(а.с. 1-5)

В обгрунтування клопотання зазначив, що у провадженні старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за №0002391 від 01.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вказане майно є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Крім того адвокат просить поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали, оскільки судовий розгляд був проведений без його участі, а копію ухвали він отримав 18.10.2019 року.

Разом з цим, відповідно ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскільки захисником не пропущено строк апеляційного оскарження, апеляційний суд не розглядає дане клопотання.

Прокурор належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду до суду не прибув, а тому в силу вимог ст.405 КПК України не є перепоною для апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0002391 від 01.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. (а.с. 1-5).

Також з клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання від 24 жовтня 2019 року слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Як вбачається з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
В клопотанні з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчим чітко зазначено, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні та буде визнане речовим доказом, що сприятиме розкриттю кримінального правопорушення та притягненню винної особи до кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України та ст.172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.
Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст.170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться про арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Посилання апелянта на порушення слідчим суддею ст.ст.98,170,173 КПК України таким чином спростовуються судовими матеріалами.

Доводи адвоката про, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували право на транспортний засіб «Mercedes», д.н.з НОМЕР_13 судовою колегією не приймаються.

В ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, що до клопотання про арешт майна також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Більш того, на аркуші справи (а.с. 15) знаходиться копія технічного паспорту згідно якого автомобіль «Mercedes», д.н.з НОМЕР_13 належить підозрюваному ОСОБА_8 .

Крім того, підозрюваний з 01.10.2019 року вже знаходився під вартою згідно пояснень захисника при апеляційному розгляді.

Чинний КПК України не передбачає обов`язку слідчого судді забезпечувати доставку підозрюваного що знаходиться під вартою до суду для розгляду клопотання щодо арешту майна.

Судові матеріали не містять жодних даних що слідчому судді було відомо про наявність участі адвоката ОСОБА_6 в справі.

Посилання апелянта на недотримання вимог ч.2 ст.172 КПК України при винесені ухвали заслуговує на увагу, проте це не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді при даних обставинах.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0002391 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді