Справа № 182/3712/19
Провадження № 1-кс/0182/2038/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2018 за № 0002258 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

31.05.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2018 за № 0002258 про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 16.07.2018 до Нікопольського ВП надійшло повідомлення про те, що під час проведення Нікопольською міською радою заходів з розподілу житла, що є комунальним майном в м. Нікополі Дніпропетровської обл., було встановлено, що невідома особа, шахрайським шляхом, незаконно набула права власності на зазначене майно.
За вказаним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2018 за № 0002258. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - злочину за ч. 1 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно довідки КП «НМБТІ», право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно перевірки програми «Приватизація» та Книг обліку виданих свідоцтв про право власності встановлено, що зазначена квартира не приватизована.
Під час проведення Нікопольською міською радою заходів з розподілу житла, що є комунальним майном, було встановлено факт незаконного набуття невстановленими особами права власності на зазначене майно.
Згідно з інформацією ТОВ КК «КК «ДомКом Нікополь» однокімнатна квартира АДРЕСА_1 обліковувалась як вивільнена. Головний квартиронаймач ОСОБА_6 був знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю.
Нікопольський міськрайонний відділ ДРАЦС листом від 10.11.2016 № 3148/06-29 надав інформацію, що смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована згідно актового запису про смерть № 1489 від 11.09.2013.
З метою розподілу житла було проведено перевірку програми «Приватизація» та Книг обліку виданих свідоцтв про право власності та було встановлено, що зазначена квартира не приватизована. Вказане підтверджено довідкою КП «НМБТІ» від 09.11.2016 № 1288, згідно якої станом на 31.12.2012 право власності на вказану квартиру не зареєстровано. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2016 № 69971501 право власності, інші речові права, Іпотеки, обтяження не зареєстровано.
Актами обстеження міської житлово-технічної інспекції квартири АДРЕСА_1 від 09.06.2017 та від 25.01.2017 зафіксовано, що на день обстеження, квартира порожня, після смерті основного квартиронаймача, який мешкав один, вхідні металеві двері заблоковані та опечатані.
Згідно інформації КП «МЖТІ» від 19.01.2018, яка підтверджена Актом про обстеження, квартира АДРЕСА_1 приведена до належного санітарно-технічного стану.
За деталізованою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2018 № 122571662 встановлено, що: 11.11.2016 державним реєстратором виконкому Нікопольської міської ради ОСОБА_7 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.03.2015, яке видано управлінням комунального майна Нікопольської міської ради. Повторною Перевіркою Книги обліку виданих свідоцтв про право власності на житло було встановлено, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , не видавалось та не є дійсним.
11.11.2017 нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстровано перехід права власності до ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу серія та номер 2-1576, виданого 13.12.2016.
Слідчий зазначає, що квартирою незаконно заволоділи невстановлені особи, а тому для запобігання в подальшому передання, відчуження квартири на користь інших осіб, а також з метою запобігання негативних обставин та припинення злочинної діяльності, слідчий просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 .
Сторони кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомлені. Згідно поданої заяви, слідчий просить розглянути клопотання за його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.
Згідно ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Із наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002258 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом незаконного набуття права власності на комунальне майно.
В копії письмового повідомлення міського голови виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 4620/18 від 19.06.2018 на адресу Нікопольської місцевої прокуратури викладені факти, що свідчать про незаконне набуття особами права власності на майно, яке є комунальною власністю (квартира АДРЕСА_1 ).
Санкція статті Кримінального Кодексу, якою передбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної, конфіскації майна. У вказаному провадженні нікому не оголошено підозру. Однак, квартира АДРЕСА_1 , є предметом вказаного кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, а також з метою уникнення негативних наслідків та ризиків передання, відчуження квартири, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, а саме накладення арешту на квартиру із встановленням заборони на відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з переходом права власності та накладенням обтяжень.
Слідчий суддя вважає, що не накладення арешту на квартиру із встановленням заборони на відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з переходом права власності та накладенням обтяжень, може перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 131, 170-173 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2018 за № 0002258 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 , із встановленням заборони на відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з переходом права власності та накладенням обтяжень, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Виконання даної ухвали доручити слідчому СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1