Справа № 128/318/19
ВИРОК
Іменем України
08 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області м. Кодима, українця, громадянина України, освіта базова вища, неодруженого, студента 4-го курсу ВНАУ, жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого

за ч.2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, на початку січня 2018 року, точної дати та часу слідством не встановлено, придбав у глобальній мережі «Інтернет» кастет, який незаконно носив при собі в шкіряній сумці чорного кольору та зберігав для використання у власних цілях, маючи при цьому можливість його швидкого використання.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, розуміючи, що кастет являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, одразу після її придбання, ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року № 622 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, почав носити вказаний кастет при собі в шкіряній сумці чорного кольору, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 08.01.2019 року, о 01 год. 54 хв., по трасі М-12 Стрий-Знам`янка, на 378 кілометрі, в бік м. Хмельницький, під час патрулювання, працівники патрульної поліції зупинили автомобіль «Volkswagen Golf» синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , за фактом керування транспортним засобом із неосвітленим заднім державним номерним знаком у темну пору доби. Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_4 провести поверхневий огляд, на що останній погодився та самостійно дістав зі шкіряної сумки чорного кольору, яку мав при собі, металевий предмет, ззовні схожий на кастет. У зв`язку з виявленням факту можливого вчинення кримінального правопорушення, на місце події викликано слідчо-оперативну групу. В ході проведення огляду місця події оглянуто та вилучено добровільно виданий ОСОБА_4 металевий предмет, ззовні схожий на кастет.

Відповідно до висновку судової експертизи холодної зброї №39 від 29.01.2019 року, металевий предмет, ззовні схожий на кастет, представлений на дослідження, являється холодною зброєю. Даний предмет відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений заводським способом по типу «кастета».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю та пояснив, що приблизно півтора роки тому він замовив через мережу Інтерент кастет. Про те, що це холодна зброя, він не знав. 08.01.2019 року, коли він на автомобілі завозив свою дівчину додому, його, в зв`язку з тим, що у темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак, зупинили працівники поліції. На задньому сидінні автомобіля лежала сумка, в якій і знаходився кастет та який він добровільно видав працівникам поліції. Про скоєне він жалкує, просить його суворо не карати, оскільки належні висновки він для себе зробив.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу, доказів на підтвердження судових витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання, молодий вік, відсутність тяжких наслідків від злочину. Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення дослідження холодної зброї.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2019 року накладено арешт на майно, а саме: металевий предмет, схожий на кастет, який перебував у володінні ОСОБА_4 та вилучений співробітниками поліції 08.01.2019 року.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: металевий предмет, схожий на кастет, що поміщений до спецпакету «Головне слідче управління національна поліція» № INZ1034784 та переданий до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення дослідження холодної зброї в розмірі 572 грн. 00 коп.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2019 року на майно, а саме: металевий предмет, схожий на кастет, який перебував у володінні ОСОБА_4 та вилучений співробітниками поліції 08.01.2019 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1