Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 серпня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000516,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці - до 24 вересня 2019 року.
Це рішення мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими, і його дії носять підвищену суспільну небезпеку, а також не зникли ризики, які виправдовують його подальше тримання під вартою, оскільки недопитаним в суді є свідок, обвинувачений переховувався від слідства та суду.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_8 менш суворий вид запобіжного заходу.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що помилковим є висновок місцевого суду про ухилення ОСОБА_8 ухилявся від слідства і суду, оскільки його підзахисний в 20-тих числах червня 2016 року поїхав до Російської Федерації на роботу (заробітки), а жодних повідомлень чи викликів до органів досудового розслідування з квітня по червень 2016 року він не отримував. При цьому зазначив, що ухвала про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 була постановлена слідчим суддею 03 листопада 2017 року, однак він з 24 серпня 2017 року вже перебував за місцем свого проживання у смт.Клевань. Тому, на думку захис ника, оскільки ОСОБА_8 органом досудового розслідування жодних повідомлень не вручалось, то відсутні підстави стверджувати, що він переховувався від органів досудового розслідування та суду.
Також апелянт вказав на те, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, не вручалось ні йому, ні його підзахисному. Окрім того, захисник зазначив, що недопитаний свідок є свідком сторони обвинувачення, явку якого вже понад рік не можуть забезпечити, оскільки той перебуває за кордоном.
Вважає, що суд не врахував і таких обставин, як наявність в обвинувааченого двох дітей, 2011 та 2015 року народження, від шлюбу, укладеного 2011 року. Однак, 29.05.2018 р. його дружина померла, а діти на час його перебування у слідчому ізоляторі проживають із бабусею, яка внаслідок свого віку не може забезпечити їм належне утримання та догляд.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів судової справи, у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувають кримінальні провадження №0000070 та №0000516 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2019 року.
Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частинами 1, 2 ст.331 КПК визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За приписом ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що на даний час не зникли та продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, а саме можливість незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідка, а також можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Зокрема, зважаючи на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 тривалий час перебував у Російській Федерації та з врахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, є підставою стверджувати про існування ризику можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, як пояснив прокурор під час судового засідання, у зв`язку з неодноразовою відсутністю ОСОБА_8 за місцем свого проживання, повідомлення про його виклик до слідчого було вручено його дружині. Вказану обставину підтвердив обвинувачений, вказавши, що справді, перебуваючи у Російській Федерації на заробітках, йому телефонувала його дружина та повідомляла, що до них додому приходив слідчий з метою виклику ОСОБА_8 у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно нього. Так, ч.2 ст.135 КПК у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Зважаючи на вказані обставини, доводи сторони захисту щодо невручення ОСОБА_8 повідомлення про виклик до слідчого, колегія суддів вважає позбавленими підстав.
Також є реальним ризик можливості впливу ОСОБА_8 на потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки з клопотання про продовження строку тримання під вартою вбачається, що з початку досудового розслідування обвинувачений неодноразово погрожував потерпілій ОСОБА_9 , свідкам.

Зважаючи на вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, ізолювати потерпілих та свідка від незаконного впливу з боку обвинуваченого, гарантувати їх захист, а також забезпечити перебування ОСОБА_8 за місцем його реєстрації.

Щодо тверджень захисника про невручення обвинуваченому копії клопотання про продовження йому строку тримання під вартою, то як вказав прокурор, ним направлялось у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», де на даний час утримується ОСОБА_8 , копія даного клопотання для негайного вручення обвинуваченому. Вказане підтверджується копією супровідного листа Рівненської місцевої прокуратури від 22.07.2019 р. №33-6281вих19. Зазначену обставину сторона захисту не заперечила.

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність в обвинуваченого двох малолітніх дітей не зменшує наявні ризики та, враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, не може слугувати підставою для зміни ОСОБА_8 виду запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3