1Справа № 335/9739/19 1-кс/335/6150/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новосолоне Новомиколаївського району Запорізької області, з середньою технічною освітою, працюючого електрозварником СПЕЦЕНЕРГОСИСТЕМ, не одруженого, зареєстрованого та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що 28 серпня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлену на незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом мешканця села Кам`янське Василівського району Запорізької області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30 серпня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , зателефонував останньому та під вигаданим приводом, попрохав відвезти його та ОСОБА_5 в одне з сіл Оріхівського району Запорізької області за грошову винагороду, на що ОСОБА_8 погодився.

Того ж дня, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи у смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, зустрілись із ОСОБА_8 та на належному останньому автомобілі марки «JEELY» д.н. НОМЕР_1 направились за вказаним ОСОБА_7 та ОСОБА_5 маршрутом.

Приблизно о 21 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік села Білогір`я Оріхівського району Запорізької області, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою між собою, із корисливих мотивів, попросили потерпілого ОСОБА_8 зупинитись та вийти з автомобілю, після чого ОСОБА_5 обхопив шию ОСОБА_8 та став стискати, а ОСОБА_7 в цей час почав наносити удари взутими ногами в область голови та тулубу потерпілого, після чого ОСОБА_5 повалив ОСОБА_8 на землю та вдвох продовжили побиття останнього, наносячи удари взутими ногами по всім частинам тіла, в результаті чого ОСОБА_8 втратив свідомість, тим самим застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого.

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з багажного відділення зазначеного автомобілю дістав мотузку та зав`язав руки, ноги та шию ОСОБА_8 та разом із ОСОБА_7 помістили потерпілого у багажне відділення автомобілю, після чого на автомобілі, під керуванням ОСОБА_5 направились в бік міста Запоріжжя з метою позбавлення тіла ОСОБА_8 .

Приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на автомобілі марки «JEELY» д.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , прибули на поле, розташоване неподалік села Степове Запорізького району Запорізької області, де у яму скинули потерпілого ОСОБА_8 та присипали землею, після чого на автомобілі потерпілого покинули місце події.

В подальшому ОСОБА_5 продав автомобіль марки «JEELY» д.н. НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_8 , за що отримав грошову суму у розмірі 400 доларів США, які поділили між собою.

Окрім того, 28 серпня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлену на незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом мешканця села Кам`янське Василівського району Запорізької області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30 серпня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , зателефонував останньому та під вигаданим приводом, попрохав відвезти його та ОСОБА_5 в одне з сіл Оріхівського району Запорізької області за грошову винагороду, на що ОСОБА_8 погодився.

Того ж дня, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи у смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, зустрілись із ОСОБА_8 та на належному останньому автомобілі марки «JEELY» д.н. НОМЕР_1 направились за вказаним ОСОБА_7 та ОСОБА_5 маршрутом.

Приблизно о 21 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік села Білогір`я Оріхівського району Запорізької області, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою між собою, із корисливих мотивів, попросили потерпілого ОСОБА_8 зупинитись та вийти з автомобілю, після чого ОСОБА_5 обхопив шию ОСОБА_8 та став стискати, а ОСОБА_7 в цей час почав наносити удари взутими ногами в область голови та тулубу потерпілого, після чого ОСОБА_5 повалив ОСОБА_8 на землю та вдвох продовжили побиття останнього, наносячи удари взутими ногами по всім частинам тіла, в результаті чого ОСОБА_8 втратив свідомість, тим самим застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого.

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з багажного відділення зазначеного автомобілю дістав мотузку та зав`язав руки, ноги та шию ОСОБА_8 та разом із ОСОБА_7 помістили потерпілого у багажне відділення автомобілю, після чого на автомобілі, під керуванням ОСОБА_5 направились в бік міста Запоріжжя з метою позбавлення тіла ОСОБА_8 .

Приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на автомобілі марки «JEELY» д.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , прибули на поле, розташоване неподалік села Степове Запорізького району Запорізької області, де у яму скинули потерпілого ОСОБА_8 та присипали землею, після чого на автомобілі потерпілого покинули місце події.

Від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 скоїли умисне вбивство потерпілого з корисливих мотивів.

О 14 годині 00 хвилин 01 вересня 2019 року, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

О 13 годині 40 хвилин 02 вересня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити річ, що матиме значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000408 о 14 годині 00 хвилин 01 вересня 2019 року, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0000408 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчим суддею в ході розгляду клопотання перевірені доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколі огляду місця події від 01.09.2019, згідно якого на відкритій ділянці місцевості, яка розташована за координатами: широта 47.777724, довгота 35.307181, в Запорізькому районі Запорізької області, неподалік села Степове, закопаним в ґрунті ями виявлено зв`язаний труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тілесними ушкодженнями у вигляді: множинних саден обличчя, синців та саден на тулубі і кінцівках, патологічна рухливість кісток носу та ребер зліва, странгуляційні борозни на шиї; протоколі огляду предметів від 01.09.2019, згідно якого в період часу з 16:59 до 18:38 проведено огляд та вилучення автомобіля марки Geely CK в кузові сірого кольору д.н. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_8 ; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що вона проживає разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 . 30.08.2019, приблизно о 12 годині чоловікові зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_10 , який попрохав відвезти його за м. Оріхів в якесь село, щоб забрати гроші, на що ОСОБА_8 погодився. Приблизно о 19:30 чоловікові знову зателефонував ОСОБА_10 та сказав, що у нього є чоловік, який поведе автомобіль та дасть гроші на бензин, після цього ОСОБА_8 сів у свій автомобіль «Джиллі СК» д.н. НОМЕР_1 та поїхав до смт. Степногірськ до ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_8 додому не повернувся та наступного дня вона звернулась до поліції; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 . 30.08.2019 ОСОБА_7 зателефонував знайомому ОСОБА_8 та попрохав його відвезти кудись по справам. Приблизно о 19 годині ОСОБА_8 зателефонував її співмешканцю та останній одягнувшись в сині джинси, чорні черевики та футболку синьо-чорного кольору зі смугами спустився до низу. Того ж дня, приблизно о 23:30 ОСОБА_7 повернувся додому та протягом 31.08.2019 знаходився за місцем мешкання; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 31.08.2019 приблизно о 18 годині в місті Запоріжжя, він придбав у чоловіка на ім`я ОСОБА_14 віком 20-25 років за 400 доларів США автомобіль «Джиллі СК» в кузові сірого кольору, д/н НОМЕР_1 ; протоколі огляду місця події, згідно якого 01.09.2019 в період часу з 14:44 до 16:59 проведено огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , за результатами огляду вилучено: чоловічі кросівки; брюки синього кольору; футболку чорного кольору; футболку біло-синього кольору; мотузка білого кольору; лопата; гроші в сумі 500 грн.; брюки спортивні з РБК; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ; ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_8 ; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ; тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_8 ; пенсійна карта «Ощадбанку» на ім`я ОСОБА_8 ; протоколі огляду місця події від 01.09.2019, згідно якого було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в ході огляду вилучено туфлі, джинсові шорти, джинсові брюки, ніж, з плямами речовини бурого кольору (схожі на кров), змиви РБК; протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який пояснив обставини скоєння ним та ОСОБА_5 умисного вбивства ОСОБА_8 , показав механізм спричинення ним та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , маршрут пересування та місце, де він та ОСОБА_5 закопали труп ОСОБА_8 ..

Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_5 , до вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, при цьому неодружений, не має сімейних зв`язків, малолітніх непрацездатних осіб на утриманні, офіційно працевлаштований, з урахуванням обставин підозри, наслідків у вигляді заподіяння смерті іншій людині, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; знищення, приховування або спотворення речей, що мають значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Дані щодо особи, відомості про стан здоров`я, наявного місця проживання, не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на обставини підозри.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя враховує високий ступінь небезпеки злочину, а саме умисне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тому слідчий суддя вважає, що такі обставини дають підстави не визначати розмір застави підозрюваному.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 01.09.2019 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 30.10.2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30.10.2019 року включно, який обчислювати з моменту фактичного затримання з 01.09.2019 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 30.10.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1