Справа № 307/1440/19
Номер провадження 1-кп/305/320/19
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

31.05.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі
колегії: судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду міста Рахів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 18.01.2019 за №0000038 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року, до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР 18.01.2019 за №0000038 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 28 травня 2019 року призначено підготовче судове засідання на 10 годину 15 хвилин, 31 травня 2019 року.
У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_5 подала письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України - зґвалтування неповнолітньої особи, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за який ОСОБА_6 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Поряд з цим, не втратили своєї актуальності ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість перераховування ОСОБА_6 від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показів в суді на свою користь, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Просила взяти до уваги той факт, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 вже чинив спроби ухилитись від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим у період з 11 лютого по 07 квітня 2019 року перебував у розшуку. Крім цього, за даними вимоги про судимість, ОСОБА_6 вчинив ряд умисних злочинів, за які був засуджений та відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі. Незважаючи на це, останній на шлях виправлення та перевиховання не став та фактично вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин. Наведене дає достатніх підстав вважати, що будучи на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також просить суд врахувати незначні соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 та те, що після звільнення з місць позбавлення волі, до взяття під варту ніде не працював, за місцем проживання характеризується негативно. Постійного джерела доходів, а також утриманців не має, що свідчить про наявність високого ступеню вищенаведених ризиків. Таким чином він намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності. Також просила врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя та місце його вчинення, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації, тому тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 вважає клопотання прокурора безпідставним, таким що не підлягає до задоволення, оскільки прокурор не навів ризики, а підозра пред`явлена його підзахисному не обгрунтована просив врахувати практику Європейського суду з прав людини та змінити раніше обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт або визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо продовження строку тримання під вартою заперечив, вважає, що такий надто суворий. Він не має наміру ухилятися від слідства та суду. Просить обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, колегія суддів виходить з наступних міркувань.
У відповідності до ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутністю зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно вимог ч.3 ст.31 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08 квітня 2019 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2019 року.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу через наступне.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , не має постійного місця роботи. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.
Натомість, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.
У межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, тому, потерпіла та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від слідства та суду, матиме змогу вплинути на потерпілу та свідків.
Крім цього, згідно даних вимоги про судимість, ОСОБА_6 вчинив ряд умисних злочинів, за які був засуджений та відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі. Незважаючи на це, останній на шлях виправлення та перевиховання не став та фактично вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин. Наведене дає достатніх підстав вважати, що будучи на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підсумовуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити строком на два місяці.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, строком на два місяці, тобто по 30 липня 2019 року, включно.

Відкласти підготовче судове засідання на 10 годину 10 хвилин, 24 липня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3