ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/491/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1284/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 10.07.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000987 від 02.07.2019,

в с т а н о в и л а:
08.07.2019 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було оглянуте в ході оглядів місця події від 02.07.2019 та 03.07.2019, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) та автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ).
Доводи клопотання обґрунтовані тим, що 02.07.2019 до ЧЧ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що невідома особа з його поля викрала насіння пшениці.
Слідчий зазначав, що під час огляду місця події від 02.07.2019 встановлено, що в автомобілях марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобілю марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходяться зернові культури пшениці. Під час огляду вказаних автомобілів останні вилучені не були.
Оглядом місця події від 03.07.2019 встановлено, що безпосереднім оглядом місця події є території току ТОВ «БОТіК», яка знаходиться за адресою: с. Веселе, вул. Центральна, 4, вхід до якої здійснюється через металеві двері. На відстані близько 15 метрів знаходиться металевий навіс, де розташований вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходяться зернові культури пшениці, частина якої вилучена та опечатана для призначення експертизи. Близько 3 метрів знаходиться вантажний автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходиться пшениця, частина якої вилучена та опечатана для призначення експертизи. Під час огляду вказаних автомобілів останні вилучені не були та були передані під зберігальну розписку, однак були вилучені зразки пшениці з кожного автомобілю для призначення експертизи.
Крім того, проведений огляд земельних ділянок, де було скошено врожай пшениці, проведені відповідні допити представника потерпілого та свідків, які підтверджують відповідні факти та обставини вчинення злочину. Щодо не вилучених в ході оглядів місця події вищевказаних автомобілів є достатні підстави вважати, що вони були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та які в свою чергу можуть бути доказами.
На даний час вищевказані транспортні засоби не вилучені та передані ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
У клопотанні слідчий вказує, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
Крім цього зазначав, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що транспортні засоби є засобами, у розумінні КПК України, вчинення злочину, зберегли на собі сліди вчинення злочину, доказами злочину, тому завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виявлених та вилучених під час огляду речей. Посилаючись на вказане, слідчий просить клопотання задовольнити.
Ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 10.07.2019 у задоволенні клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження № 0000987 від 02.07.2019, за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України про арешт майна, яке було оглянуте в ході оглядів місця події від 02.07.2019 та 03.07.2019, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», держаний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна - скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт зазначеного майна шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним чи юридичним особам приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати, відчужувати вищевказане майно.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчий суддя не врахував того факту, що вказане майно передано на відповідальне зберігання особі. В ході проведення огляду місця події, водії, які керували транспортними засобами та в подальшому зупинені, не надали працівникам поліції жодних підтверджуючих документів щодо власників цього майна, у зв`язку з чим постанова про визнання речовими доказами цих транспортних засобів не виносилась.

Слідчий суддя в порушення пункту 2 частини 1 статті 372 КПК України не встановив обставини із посиланням на докази, які були додані до клопотання та не навів мотиви неврахування цих доказів.

Слідчим суддею не враховано, що основною метою, яка була зазначена у клопотанні слідчого у відповідності до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України є збереження речових доказів, а саме вищевказаних автомобілів та подальшого запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. метою арешту майна у відповідності до вимог частини 2 статті 170 КПК України не є проведення судових експертиз, та в цій статті передбачені чітко визначені випадки мети арешту майна, однак слідчим суддею цих вимог не дотримано та зроблений безпідставний висновок з цього приводу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника ТОВ Компанія «БОТіК» - ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000987 від 02.07.2019 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, яке розпочато за усною заявою ОСОБА_11 про те, що невідома особа з його поля викрала насіння пшениці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що особа, що його подала, не довела необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини 1 статті 170 КПК України. Крім цього, суд акцентував увагу на відсутність в даному випадку критеріїв розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З таким висновком слідчого судді погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що відповідно до протоколу огляду місця події від 02.07.2019 автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , у яких знаходились зернові культури пшениці та на які слідчий просить накласти арешт, знаходилися на території ділянки місцевості, а саме на дорозі між селами Олександрівка та Іванівка Лозівського району Харківської області на узбіччі з правої сторони в напрямку села Олександрівка.
Оглядом місця події від 03.07.2019 встановлено, що безпосереднім оглядом місця події є території току ТОВ «БОТіК», яка знаходиться за адресою: с. Веселе, вул. Центральна, 4, вхід до якої здійснюється через металеві двері. На відстані близько 15 метрів знаходиться металевий навіс, де розташований вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходяться зернові культури пшениці, частина якої вилучена та опечатана для призначення експертизи. Близько 3 метрів знаходиться вантажний автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходиться пшениця, частина якої вилучена та опечатана для призначення експертизи.
З пояснень водіїв вказаних автомобілів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які орендуються ТОВ компанією «БОТіК», вбачається, що 02.07.2019 вони збирали врожай пшениці біля с. Городнє, приблизно о 12-00 год. вони закінчили збір на цій ділянці, після чого техніка переїхала на поле біля с. Іванівка, де збирали врожай до 22-00 год. Після чого два автомобіля «КАМАЗ» та «МАЗ» виїхали з поля завантажені зерном і рухалися в бік с. Шатівка, але при виїзді з с. Іванівка, їх зупинив невідомий автомобіль з цивільними номерам і не дав їхати далі.
Із протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_15 вбачається. що ТОВ «Бланес» здійснює діяльність по вирощуванню сільськогосподарської продукції на території Близнюківського району Харківської області, засновником та директором якого є ОСОБА_15 ..
29.12.2012 між ОСОБА_16 , яка являється підставною особою ОСОБА_17 та Близнюківською РДА укладено 213 договорів оренди землі на не витребувані земельні ділянки № НОМЕР_3 , що розташовані на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області (землі колишнього СВК «Харківська овочева фабрика»).
ОСОБА_15 зазначав, що 02.07.2019 увечері, його від його представника ОСОБА_18 стало відомо, що врожай озимої пшениці, що вирощувався на вищевказаних земельних ділянках, і належить ТОВ «Бланес» скошено, і що в нього є зовнішній опис сільськогосподарської техніки, яка перебувала на полі та здійснювала незаконний збір врожаю. Вважав, що незаконний збір врожаю озимої пшениці ТОВ «Бланес» міг здійснити лише директор ТОВ Компанія «БОТіК» ОСОБА_17 .
Аналогічні пояснення надав під час допиту в якості свідка 03.07.2019 ОСОБА_18 .
Колегія суддів, з врахуванням вищевикладеного приходить до висновку, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які посилався у клопотанні слідчий, з огляду на те, що вантажні автомобілі, на які просить накласти арешт слідчий у своєму клопотанні, були зупинені на досить великій відстані від земельних ділянок № 1-213, що розташовані на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, більш переконливих підстав вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, стороною обвинувачення не надано, тому вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 10.07.2019 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: