Справа № 559/634/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №000210 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград Волинський Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із початковою освітою, непрацюючої, в силу ст.89 КК України не судима, не заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 01 березня 2019 року, в період часу з 15 год. 43 хв. по 15 год. 45 хв., перебуваючи на платформі автостанції у м. Дубно вул. Забрама, 26, скориставшись неуважністю власника та інших сторонніх осіб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, з жіночої сумочки, таємно, умисно викрала шкіряний гаманець вартістю 300 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 283 гривні, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 583 гривні.

Будучи допитаною в судовому засіданні якості обвинуваченої ОСОБА_3 , вину у вчиненому злочині визнала повністю та дала показання про те, що 01 березня 2019 року, близько 15 години 40 хвилин, вона приїхала в м. Дубно, так як шукала квартиру для найму. Зійшовши на автостанції придбати води. Перебуваючи на посадковій платформі побачила невідому жінку яка тримала на плечах не закриту на застібку сумку. Скориставшись неуважністю останньої із сумки викрала гаманець коричневого кольору. В подальшому, із вказаним гаманцем пішла в напрямку іншої платформи, де її зупинили працівники поліції та через деякий час до них підійшла невідома їй жінка та повідомила, що гаманець належить їй, тому вона передала останній викрадену річ.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, попередньо подавши заяву, де просила розгляд справи проводити без її участі. Жодних претензій до обвинуваченої не має, з цивільним позовом звертатися не буде. Щодо призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.
Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого злочину, обвинувачена не оспорює, повністю їх визнала тому, з урахуванням позиції обвинуваченої, думки прокурора, які вважали за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченою, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вина обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України повністю доведена.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування потерпілій завданих злочином збитків.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, позицію потерпілої, який претензій до обвинуваченої не має, обставини, що пом`якшують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України.
З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченої, позиції потерпілої та прокурора, який вважає за можливе виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов в кримінальному проваджені не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:

- гаманець із грошовими кошти в сумі 283 гривні, що знаходяться на відповідальному зберігання у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні останньої;

- оптичний диск DVD-R із записом камер відеоспостереження- залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: