Справа № 492/704/19
Провадження № 1-кс/492/554/19
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою

17 липня 2019 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання заступника начальника відділення Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділення Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2019 року, у нічний час, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не сталося можливим, ОСОБА_5 знаходячись у жилій кімнаті буд. АДРЕСА_2 , в ході виниклої сварки з потерпілим ОСОБА_7 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в зв`язку з тим, що останній раніше звертався до поліції та скаржився на ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , користуючись своєю фізичною перевагою та розуміючи, що останній має фізичні недоліки, а саме пересувається за допомогою інвалідної коляски та милиць, почав наносити останньому множинні удари ногами і руками по тулубу та голові, в результаті чого у ОСОБА_7 утворилися тілесні ушкодження у вигляді синців голови, перелому кісток лицьового черепу, крововиливу під тверду і м`яку оболонки, в речовини мозку, що згідно п.2.1.3.г. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя з якими останній був доставлений до КНП «Арцизька ЦРЛ» де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
20.04.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
13.06.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Слідчий вказує, що по вказаному кримінальному правопорушенню виконані слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, однак закінчити досудове розслідування до закінчення терміну тримання під вартою ОСОБА_5 , який спливає 20 липня 2019 року не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновок амбулаторної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи; отримати висновок трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 дактилоскопічного дослідження; ознайомити потерпілу сторону із матеріалами кримінального провадження згідно ст. 290 КПК України; у разі надходження клопотань від потерпілої сторони під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надати їм процесуальну оцінку; ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника з матеріалами кримінального провадження згідно ст. 290 КПК України; у разі надходження клопотань від підозрюваного та захисника під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надати їм процесуальну оцінку; скласти та затвердити обвинувальний акт, для його подальшого вручення підозрюваному згідно ст. 291 КПК України; скласти реєстр матеріалів досудового розслідування, для його подальшого вручення підозрюваному згідно ст. 291 КПК України; провести інші необхідні слідчі дії у яких може виникнути потреба, тому є необхідним продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши обґрунтування прокурора, думки захисника-адвоката та підозрюваного, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
21.04.2019 року Арцизьким районним судом Одеської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого спливає 18 червня 2019 року.
Постановою керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 20.07.2019 року.
13.06.2019 року Арцизьким районним судом Одеської області ОСОБА_5 продовжено обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого спливає 20 липня 2019 року.
17.07.2019 року Арцизьким районним судом Одеської області строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.09.2019 року.
Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто, за правилами ст. 183 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В силу п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Конституційний суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3. пункту 3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011; абзац тринадцятий підпункту 2.1. пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 23 листопада 2017 року №1-р/2017)
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року №14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
Крім того відповідно до пункту (b) ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини можливе позбавлення особи волі у випадку: законного арешту або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується наданими слідчим матеріалами. Слідчим надано достатньо доказів, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам. Обставин, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, немає.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_5 , викликано необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків на території Арцизького району та може покинути його місцезнаходження у зв`язку із вчиненням злочину, також відносно ОСОБА_5 в Арцизькому районному суді Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000028 від 23.01.2018 року у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що останній може продовжити злочинну діяльність.
На підставі представлених матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки перспектива кримінального покарання йому у виді позбавлення волі на певний строк є реальною, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тому, з урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності офіційного місця роботи, відсутність будь-яких соціальних зв`язків, обставин кримінального правопорушення (злочину) і тяжкості покарання за цей злочини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності так як ніде не працює, перебуваючи на волі, має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не дасть можливості забезпечення виконання процесуальних рішень та свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, немає. Ризики неналежної поведінки підозрюваного продовжують існувати, а тому є всі підстави для продовження строку тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту можливе лише за наявності власного житла. Враховуючи, що підозрюваним та його захисником не нагадано доказів того що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить підозрюваному, а у слідчого судді відсутній відомості про власника зазначеної квартири та відповідного дозволу на знаходження під домашнім арештом в зазначеному будинку, слідчий суддя позбавлений можливості задовольнити клопотання підозрюваного та його захисника-адвоката про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під варто не може перевищувати шістдесяти днів.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що строк тримання під вартою необхідно продовжити з постановлення наявної ухвали до 15.09.2019 року в межах строку досудового розслідування з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», оскільки ризики, що стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не зменшилися та слідчий просить продовжити строк тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч. 3 ст. 197 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування, що не перевищує, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, 60 днів.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Крім того, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193-194, 196-197, 199 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділення Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 15 вересня 2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1