ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1120/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/3672/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.191 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянка України, українка, заміжня, з вищою освітою, працююча головним бухгалтером на ТОВ «ВД «Пегас», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та їй призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 3 (три) роки та з конфіскацією всього належного їй майна.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з моменту її фактичного затримання, тобто з 22.03.2016 року.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 , займаючи відповідно до наказу №62-К від 11.11.2008 р. посаду головного бухгалтера ПФ «Каштан», будучи особисто ознайомленою з посадовою інструкцією головного бухгалтера, затвердженої 03.06.2013 р. директором ПФ «Каштан» ОСОБА_9 , відповідно до якої до її посадових обов`язків згідно п.п.1.4. входило керівництво працівниками бухгалтерії підприємства, забезпечення ведення бухгалтерського обліку, організація роботи бухгалтерської служби, до якої входило три працівника, які знаходились у неї в підпорядкуванні, контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, вимагання від підрозділів, служб та працівників забезпечення неухильного дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, здійснення контролю за веденням касових операцій та ефективним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, за погодженням з власником (керівником) проведенння розрахунків з кредиторами відповідно до договірних зобов`язань та інше.
Таким чином, ОСОБА_8 виконувала організаційно-розпорядчі функції та була службовою особою ПФ «Каштан».
Окрім того, ОСОБА_8 згідно з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 26.11.2008, який вона підписала, була матеріально-відповідальною особою, тобто прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей.
18.11.2011р. між ПФ «Каштан» та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», МФО 380719, укладено договір № КБ 16537/1 про банківське обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Клієнт-банк». Згідно зазначеного договору Банк бере на себе забезпечення виконання обслуговування по поточному рахунку Клієнта з використанням системи електронних платежів «Клієнт-Банк». Згідно додатку №1 до зазначеного договору Директор ПФ «Каштан» ОСОБА_10 , а з 01.06.2013 - ОСОБА_9 та головний бухгалтер підприємства ОСОБА_8 були відповідальними виконавцями електронних платежів, тобто ОСОБА_8 в силу своїх службових повноважень за погодженням з директором підприємства його електронним підписом здійснювала розрахунки з контрагентами підприємства.
26.06.2014 р. між ПФ «Каштан» та ПАТ «ОТП Банк» укладений стандартний договір №220 про обслуговування поточного рахунку за допомогою електронної банківської системи «Клієнт-банк». Згідно зазначеного договору Банк підключає користувача до Системи для здійснення за допомогою системи банківського (розрахункового) обслуговування поточного рахунку та надає користувачу можливість доступу до рахунків Користувача та виконання вихідних платіжних доручень Користувача в українських гривнях. Директор ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та головний бухгалтер підприємства ОСОБА_8 були користувачами сертифікату відкритого ключа та мали доступ до електронної банківської системи «Клієнт-Банк» користувача ПФ «Каштан». ОСОБА_8 в силу своїх службових повноважень за погодженням з директором підприємства його електронним підписом здійснювала розрахунки з контрагентами підприємства.
При цьому, ОСОБА_8 , будучи службовою особою ПФ «Каштан», діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скоїла умисний злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_8 , використовуючи доступ до рахунків ПФ «Каштан», який їй був наданий для виконання службових обов`язків, для виконання вихідних платежів за погодженням з директором підприємства, який передав ОСОБА_8 свій електронний підпис для здійснення контролю за відображенням на рахунках підприємства необхідних перерахувань у зв`язку з веденням фінансово-господарської діяльності ПФ «Каштан» та не був обізнаний про злочинні наміри останньої, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, розробила злочинний план заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан» з використанням її розрахункового та карткового рахунків, відкритих в ПАТ «Приватбанк».
Згідно з зазначеним злочинним планом для заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан» ОСОБА_8 при формуванні в електронному вигляді платіжних доручень зазначала свій ідентифікаційний номер, номера своїх рахунків або номера рахунків та ідентифікаційні номера інших фізичних та юридичних осіб, на які в своїх інтересах мала намір перерахувати грошові кошти. При цьому, з метою прикриття від адміністрації підприємства факту заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан» у графі «назва підприємства» платіжного доручення ОСОБА_8 зазначала назву контрагента, з яким у ПФ «Каштан» були договірні відносини. Після складання платіжних доручень, на підставі яких здійснювалось перерахування грошових коштів з рахунків ПФ «Каштан», ОСОБА_8 передавала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банківських установ і, тим самим, здійснювала заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан».
Окрім того, 09.08.2013 р. ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан» зареєструвалась в Дергачівській районній державній адміністрації Харківській області як фізична особа-підприємець та 27.08.2013 в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» відкрила розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .
Так, у період з 29.08.2013 по 10.10.2014 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, склала в електронному вигляді платіжні доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 269 200, 15 грн., в які в якості рахунку отримувача внесла дані належного їй рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та свій ідентифікаційний номер. При цьому з метою прикриття своїх злочинних дій в графі «отримувач» платіжних доручень ОСОБА_8 внесла дані контрагента підприємства - КП «Харківський метрополітен». Зазначені платіжні доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», на належний ОСОБА_8 рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», остання заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 269 200, 15 грн.
Також, у період з 10.10.2014 по 30.10.2015 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, склала в електронному вигляді платіжні доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 625 392 грн., в які в якості рахунку отримувача внесла дані належного їй рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», та свій ідентифікаційний номер. При цьому з метою прикриття своїх злочинних дій в графі «отримувач» платіжних доручень ОСОБА_8 внесла дані контрагента підприємства - ПФ «Підземне місто». Зазначені платіжні доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «ОТП Банк», на належний ОСОБА_8 рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», остання заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 625 392 грн.
Окрім того, у період з 25.08.2015 по 26.10.2015 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, склала в електронному вигляді платіжні доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 193 966 грн., в які в якості рахунку отримувача внесла дані належного їй рахунку № НОМЕР_1 , відкритий в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та свій ідентифікаційний номер. При цьому з метою прикриття своїх злочинних дій в графі «отримувач» платіжних доручень ОСОБА_8 внесла дані контрагента підприємства - Управління державного казначейства у Жовтневому районі м. Харкова. Зазначені платіжні доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «ОТП Банк», на належний ОСОБА_8 рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», остання заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 193 966 грн.
Заволодівши таким чином грошовими коштами ПФ «Каштан», ОСОБА_8 розпорядилась ними за власним розсудом, а саме частину грошових коштів зняла готівкою зі свого рахунку в банкоматах ПАТ КБ «Приватбанк» та витратила на власні нужди, а частину витратила на здійснення обов`язкових платежів, пов`язаних з діяльністю ФОП ОСОБА_8 .
Окрім того, 22.03.2013 ОСОБА_8 , з метою використання грошових коштів ПФ «Каштан» для придбання меблів у особисту власність, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , склала в електронному вигляді платіжне доручення про перерахування грошових коштів на суму 10 200 грн., в яке в якості рахунку отримувача внесла дані розрахункового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого ФОП ОСОБА_11 , ІНН НОМЕР_5 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та його ідентифікаційний номер. При цьому з метою прикриття своїх злочинних дій в графі «отримувач» платіжних доручень ОСОБА_8 внесла дані контрагента підприємства - КП «Харківський метрополітен». Зазначене платіжне доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала його за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий ФОП ОСОБА_11 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 10 200 грн.
Також, 28.08.2015 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, склала в електронному вигляді платіжне доручення про перерахування грошових коштів на суму 17 000 грн., в яке в якості рахунку отримувача внесла дані розрахункового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого ФОП ОСОБА_11 , ІНН НОМЕР_5 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», його ідентифікаційний номер та назву. Зазначене платіжне доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала його за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «ОТП Банк», на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий ФОП ОСОБА_11 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 17 000 грн.
В подальшому за перераховані з рахунку ПФ «Каштан» на рахунок ФОП ОСОБА_11 грошові кошти, якими ОСОБА_8 заволоділа, зловживаючи своїм службовим становищем, ФОП ОСОБА_11 були доставлені меблі за адресою: АДРЕСА_3 , яка в теперішній час на праві власності належить сину ОСОБА_8 ОСОБА_12 .
Окрім того, у період з 10.12.2012 по 10.12.2013 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, склала в електронному вигляді платіжні доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 156 772, 90 грн., в які в якості рахунку отримувача внесла дані рахунку № НОМЕР_6 ПАТ КБ «Приватбанк» та свій ідентифікаційний номер.
Зазначені платіжні доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_13 та ОСОБА_9 та передала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», на рахунок № НОМЕР_6 ПАТ КБ «Приватбанк», для поповнення кредитних карток № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , виданих ОСОБА_8 , остання заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 156 772, 90 грн.
Також, 25.02.2015 ОСОБА_8 , з метою використання грошових коштів ПФ «Каштан» для придбання побутової техніки у особисту власність, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, склала в електронному вигляді платіжне доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 19 700 грн., в яке в якості рахунку отримувача внесла дані розрахункового рахунку № НОМЕР_9 , відкритого ФОП ОСОБА_14 , ІНН НОМЕР_10 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та її ідентифікаційний номер. При цьому з метою прикриття своїх злочинних дій в графі «отримувач» платіжного доручення ОСОБА_8 внесла дані контрагента підприємства - Управління державного казначейства Жовтневого району м. Харкова. Зазначене платіжне доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала його за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «ОТП Банк», на рахунок № НОМЕР_9 , відкритий ФОП ОСОБА_14 в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами підприємства суму 19 700 грн.
В подальшому за перераховані з рахунку ПФ «Каштан» на рахунок ФОП ОСОБА_14 грошові кошти, якими ОСОБА_8 заволоділа, зловживаючи своїм службовим становищем, ФОП ОСОБА_14 була відпущена ОСОБА_8 побутова техніка.
Також, у період з 03.08.2015 по 04.08.2015 ОСОБА_8 , з метою використання грошових коштів ПФ «Каштан» для придбання побутової техніки у особисту власність, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , склала в електронному вигляді платіжні доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 22 410 грн., в які в якості рахунку отримувача внесла дані розрахункового рахунку № НОМЕР_11 , відкритого ФОП ОСОБА_15 , ІНН НОМЕР_12 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та її ідентифікаційний номер. При цьому з метою прикриття своїх злочинних дій в графі «отримувач» платіжних доручень ОСОБА_8 внесла дані контрагента підприємства - Управління державного казначейства Жовтневого району м. Харкова. Зазначені платіжні доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ «ОТП Банк», на розрахунковий рахунок № НОМЕР_11 , відкритий ФОП ОСОБА_15 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 22 410 грн.
В подальшому за перераховані з рахунку ПФ «Каштан» на рахунок ФОП ОСОБА_16 грошові кошти, якими ОСОБА_8 заволоділа, зловживаючи своїм службовим становищем, ФОП ОСОБА_15 була відпущена ОСОБА_8 побутова техніка, в т.ч. холодильник ATLANT MX 4723-100, який був доставлений за місцем реєстрації ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, 09.10.2015 ОСОБА_8 , з метою використання грошових коштів ПФ «Каштан» для придбання побутової техніки у особисту власність, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи можливість виконання вихідних платіжних доручень з рахунків ПФ «Каштан», яка була їй надана для виконання своїх службових обов`язків, знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 склала в електронному вигляді платіжне доручення про перерахування грошових коштів на суму 21 408 грн., в яке в якості рахунку отримувача внесла дані розрахункового рахунку № НОМЕР_13 , відкритого ФОП ОСОБА_17 , ІНН НОМЕР_14 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», її ідентифікаційний номер та назву. Зазначене платіжне доручення ОСОБА_8 завірила своїм електронним підписом та електронним підписом директора ПФ «Каштан» ОСОБА_9 та передала його за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку. Після перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ПФ «Каштан» № НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ «ОТП Банк», на рахунок № НОМЕР_13 , відкритого ФОП ОСОБА_17 , ІНН НОМЕР_14 , в Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами підприємства в сумі 21 408 грн.
В подальшому за перераховані з рахунку ПФ «Каштан» на рахунок ФОП ОСОБА_14 грошові кошти, якими ОСОБА_8 заволоділа, зловживаючи своїм службовим становищем, ФОП ОСОБА_14 була відпущена ОСОБА_8 побутова техніка.
Таким чином, у період з 10.12.2012 по 30.10.2015, ОСОБА_8 , будучи службовою особою головним бухгалтером ПФ «Каштан», умисно, із корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами ПФ «Каштан» в особливо великому розмірі на загальну суму 1 337 849, 05 грн., розпорядившись останніми на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ПФ «Каштан» на зазначену суму.
Вказані дії обвинуваченої судом кваліфіковано за ч.5 ст.191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить перекваліфікувати її дії на ч. 3 ст. 191 КК України, переглянути розмір матеріальних збитків ПФ «Каштан», а також рішення щодо конфіскації її майна. Мотивуючи скаргу вказала, що вирок є занадто суворим, вона діяла під тиском керівництва підприємства, переводила грошові кошти на приватних підприємців працівників підприємства, а в графі отримувача вказувала іншого контрагента. Вказані дії вона робила задля отримання підприємством кредитних коштів та для відповідності фінансовому моніторингу банка. Гроші, що були перераховані на рахунки ФОПів були необхідні для виплати співробітникам підприємства заробітної плати в «конвертах», офіційно неоформленим працівникам та інші цілі. Зазначила, що всі платіжні доручення підписувалися директором ОСОБА_9 , самостійно та непомітно вона цього зробити не могла. Також вказала, що грошові кошти на її особовий банківський рахунок перераховувалися за аренду її власної оргтехніки (156772 грн.) та за аренду частини її квартири для зберігання документів підприємства (1088558 грн.). За матеріальні цінності, придбані через розрахунковий рахунок підприємства на суму 90718 грн. вона вносила кошти частинами в касу підприємства, довіреності на отримання коштів були завірені підписом директора та печаткою підприємства. Клопотання обвинуваченої про витребування документів, які підтверджують правомірність перерахування грошових коштів, судом задоволені не були, що є порушенням її права на захист. Вважає, що по справі відсутні докази того, що вона вчиняла злочини за власною ініціативою та без відому керівництва, директор підприємства ОСОБА_9 її обмовив, його показання є суперечливими та неправдивими, матеріали справи сфальсифіковані. На думку апелянта, призначене покарання є занадто суворим.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав вирок районного суду законним та обгрунтованим; обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині обґрунтованості засудження обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України, дотримання при здійсненні кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону, прав обвинуваченої на захист та правильності призначення покарання.
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Висновки суду про вчинення обвинуваченою вказаного кримінального правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.
Показання представника потерпілого ПФ «Каштан» ОСОБА_18 , який суду пояснив, що ОСОБА_8 у період з листопада 2008р. по кінець жовтня 2015р. працювала головним бухгалтером на ПФ «Каштан», після чого звільнилася за власним бажанням. ОСОБА_8 на підприємстві виконувала організаційно-розпорядчі функції та була матеріально-відповідальною службовою особою. Після її звільнення новий головний бухгалтер ОСОБА_19 виявила незаконні перерахування грошових коштів підприємства на інші рахунки, було проведено ревізію та виявлено нестачу коштів на загальну суму 1 337 849, 05 грн., після чого директор ПФ «Каштан» звернувся із заявою про скоєння злочину до відділку поліції. Заявив цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підприємству у розмірі 1 336 849,05 грн. у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченою 1000 грн.
Показами свідка ОСОБА_19 , яка суду пояснила, що з листопада 2015 року, після звільнення ОСОБА_8 , вона працює головним бухгалтером ПФ «Каштан». Нею проводилася ревізія фінансово-господарської діяльності ПФ «Каштан» за період з грудня 2012 року по жовтень 2015р. та виявлено, що ОСОБА_8 незаконно перераховувала на свій рахунок у «Приватбанку», а також на рахунки інших суб`єктів господарювання грошові кошти на загальну суму 1 337 849, 05 грн. Про скоєний злочин в поліцію повідомив директор підприємства.
Показання свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він працює директором ПФ «Каштан» з травня 2013 року, у цей час головним бухгалтером була ОСОБА_8 . Він їй повністю довіряв, тому всі електронні платіжні документи, підписи «клієнт-банк» складалися та велись ОСОБА_8 , яка, як і він, мала електронний ключ до системи «клієнт-банк». Після звільнення ОСОБА_8 головним бухгалтером стала працювати ОСОБА_19 , яка і виявила нестачу на підприємстві. Схема заволодіння грошовими коштами підприємства була наступна: ОСОБА_8 при формуванні в електронному вигляді платіжних доручень зазначала свій ідентифікаційний номер, номера своїх рахунків або номера рахунків та ідентифікаційні номера інших фізичних та юридичних осіб, на які в своїх інтересах мала намір перерахувати грошові кошти. При цьому, з метою прикриття від адміністрації підприємства факту заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан» у графі «назва підприємства» платіжного доручення ОСОБА_8 зазначала назву контрагента, з яким у ПФ «Каштан» були договірні відносини. Після складання платіжних доручень, на підставі яких здійснювалось перерахування грошових коштів з рахунків ПФ «Каштан», ОСОБА_8 передавала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банківських установ і, тим самим, здійснювала заволодіння грошовими коштами ПФ «Каштан».
Показання свідка ОСОБА_20 , згідно яких він та його дружина зареєстровані як фізичні-особи-підприємці та спільно здійснюють діяльність по купівлі-продажу електронної техніки. У 2015 році, точну дату не пам`ятає, йому зателефонувала жінка на ім`я ОСОБА_21 та від ПФ «Каштан» замовила техніку: холодильник, генератор та телевізор, оплату було зроблено за рахунок фірми ПФ «Каштан», техніку було доставлено водієм за адресою: АДРЕСА_4 , номер будинку та квартири не пам`ятає. Потім ще раз замовляла техніку, яку саме не пам`ятає, аналогічним способом, усі накладні були передані ним слідчому. Ніяких фінансово-господарських відносин з ПФ «Каштан», окрім вказаних поставок товару, у нього не було.
Показання свідка ОСОБА_11 , згідно яких він є фізичною особою-підприємцем, займається діяльністю у сфері купівлі-продажу меблів через Інтернет. У 2013 році, точну дату не пам`ятає, він по електронній пошті отримав заявку від ПФ «Каштан» на продаж меблів. Заявку оформляла його найманий працівник ОСОБА_22 . Від імені фірми замовлення робила ОСОБА_23 , яка представилась її директором. Поставка меблів у вигляді диванів, стільців, столу, меблевої стінки, робилась декілька разів після надходження фактичної оплати від ПФ «Каштан» за адресою: смт. Пісочин, Набережний в`їзд,10 кв.145.
Копії виписок руху по рахунку ПФ «Каштан» з 10.12.2012 по 30.10.2015 року в «ОТП-банку», де маються незаконні перерахування ОСОБА_8 грошових коштів фірми на р/р фізичних осіб-підприємців, з якими у фірми не було ніяких договірних відносин (а.с.90-96 т.1).
Копії карток рахунку 633 ПФ «Каштан» за період з грудня 2012-по грудень 2014 року ( а.с.97-112 т.1).
Матеріали ревізії (перевірки) бухгалтерського обліку ПФ «Каштан» за період з грудня 2012 р. по жовтень 2015р., виконаними головним бухгалтером ПФ «Каштан» ОСОБА_19 15.01.2016р., з яких вбачається, що ОСОБА_8 при формуванні в електронному вигляді платіжних доручень у графі «назва підприємства» платіжного доручення зазначала назву контрагента, з яким у КП «Каштан» були договірні відносини, зазначала свій ідентифікаційний номер, номери своїх рахунків або номери рахунків інших фізичних та юридичних осіб, на які перераховувала грошові кошти(а.с.168-202,207-334 т.1 к/п).
Дані, які містяться на диску DVD-R «Maximus»,об`ємом 4,7 Гб з інформацією щодо руху по рахунках ПФ «Каштан» в АТ «ОТП банку» та ПАТ «ВБР»(а.с.206 т.1 к/п).
Копія журналу реєстрації виплат по банку ПФ «Каштан» за період з 01.04.2014р. по 30.10.2015р.,з якого вбачається, що дані щодо перерахування грошових коштів з рахунку ПФ «Каштан»,зазначені в ревізії ПФ «Каштан», в наданих копіях не відображені(а.с.1-171 т.2 к/п);
Протокол огляду предметів від 18.01.2016 р. (а.с.172 т.2), згідно якого слідчим вказані копії журналу реєстрації виплат та платіжних доручень були оглянуті.
Копії рахунків на оплату та видаткові накладні ФОП ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на придбання товарів - витяжки, мийки, мікрохвильової печі, телевізора, пральної машини, холодильника, витяжки, бензопили, де у графі «покупець» зазначено ПФ «Каштан» (а.с.177-180 т.2 ,145-146 т.3 к/п).
Протокол огляду документів від 18.01.2016 р., 13.04.2016 р., згідно яких вказані платіжні документи були слідчим оглянуті (а.с.181 т.2 ,147 т.3 к/п).
Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, з якої вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 належить сину обвинуваченої - ОСОБА_12 згідно договору дарування квартири від 25.12.2015р.(а.с.182-183 т.2 к/п).
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.02.2016р., згідно якого слідчий у присутності понятих у Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанку» ознайомився із оригіналами та вилучив копії документів про відкриття рахунку ФОП ОСОБА_8 , розшифровані відомості про рух грошових коштів по поточному рахунку за період з 29.08.2013 по 03.12.2015р.,роздруківку фотознімків зняття ОСОБА_8 готівки з рахунку в банкоматах (а.с.190-191,192-193,194-271 т.2 к/п).
Протокол огляду предметів від 13.04.2016р., згідно якого вищезазначені вилучені документи в ПАТ КБ «Приватбанку» були слідчим оглянуті (а.с.272 т.2 к/п).
Копії рахунків-фактур, платіжних доручень та договорів поставок від ФОП ОСОБА_11 на «покупця» ПФ «Каштан» в особі директора ОСОБА_8 на поставку меблів за індивідуальним замовленням, зі складу продавця з доставкою за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.277-296 т.2 к/п).
Протокол огляду документів від 28.01.2016р., згідно якого вищевказані платіжні документи ФОП ОСОБА_11 були оглянуті слідчим (а.с. 297-298 т.2 к/п).
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 19.04.2016 р., згідно якого слідчий у присутності понятих у Харківському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанку» ознайомився із оригіналами та вилучив копії документів про відкриття рахунків ФОП ОСОБА_8 , розшифровані відомості про рух грошових коштів по поточних рахунках за період з 29.08.2013 по 03.12.2015р. ,виписки по карткових рахунках за період з 14.12.2012р. по 13.11.2015р.(а.с.08-09,10-19,23-24,25-37 т.3 к/п).
Протокол огляду предметів від 19.04.2016р., згідно якого вищевказані виписки та платіжні документи були оглянуті слідчим (а.с. 38 т.3 к/п).
Протокол обшуку від 21.03.2016р., згідно якого у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем проживання сина обвинуваченої- ОСОБА_12 були виявлені та вилучені обідній стіл «Нордик»,чотири табурети Т-65,4,стінка «Кайман-1»,кутовий диван «Комфорт»,мийка «Aquasanita Nova SQN»,варильна поверхня «Beko HIMG 64233», LED-телевізор Samsung UE 19H4000AKXUA,витяжка «Villa BH 90 INOX», придбані шляхом перерахуванням грошових коштів з рахунку ПФ «Каштан» на рахунок ФОП ОСОБА_8 та інші рахунки фізичних осіб підприємців (а.с.83,85-87 т.3 к/п).
Протокол огляду предметів від 21.03.2016р., згідно якого вищевказані предмети були оглянуті слідчим, визнані речовими доказами по справі (а.с. 89-91 т.3 к/п) та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_12 (а.с.93 т.3 к/п), ухвалою слідчого судді Київського райсуду м.Харкова від 22.03.2016р. на вказані предмети накладено арешт(а.с.125-126 т.3 к/п).
Протокол обшуку від 21.03.2016р., згідно якого у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_8 були виявлені та вилучені мікрохвильова піч «Samsung ME 712KR2 в корпусі білого кольору, флеш-карту, чек ПАТ КБ «Приватбанку» від 2.11.2015р. на зняття готівки в сумі 25000 грн.; платіжні картки «Приватбанку» у кількості 7 шт., платіжну картку «Креди Агриколь», грошові кошти в сумі 2100 грн., 50 Євро, 67 доларів США (а.с.97,98-101 т.3 к/п).
Протокол огляду предметів від 21.03.2016р., згідно якого вказані предмети і речі були оглянуті слідчим, після чого грошові кошти, флеш-карта в корпусі червоного кольору та мікрохвильова піч були передані на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів СУ ГУНП в Харківській області (а.с.106-111 т.3 к/п),інші речі- залишені зберігатися в матеріалах кримінального провадження (а.с.104 т.3 к/п).
Висновок судово-економічної експертизи НДЕКЦ МВСУ №5 від 15.04.2016р. (а.с.156-169т.3 к/п), згідно якого вбачається, що з поточного рахунку ПП «Каштан»№ НОМЕР_3 ,відкритого в АТ «ОТП банк» та поточного рахунку ПП «Каштан» № НОМЕР_2 у відділенні «Харківське Центральне «ПАТ «ВБР» за період з 2012 по 2015р. було проведено перерахування грошових коштів на загальну суму 911 876 грн. та 425973,05 грн. відповідно, в тому числі ПП «Підземне місто»,СПДФЛ ОСОБА_17 , ОСОБА_24 ,інші особисті карткові рахунки ОСОБА_8 ,тобто фактично на особисті потреби останньої, не маючи при цьому з ПП «Каштан» будь-якої фінансово-господарської діяльності. А отже зазначене перерахування є необґрунтованим та незаконним, що за своєю економічною сутністю є збитками, спричиненими ПП «Каштан» внаслідок необґрунтованого перерахування на загальну суму 1 337 849 грн.05 коп.
Постанова про визнання речових доказів від 23.04.2016р., згідно якої всі платіжні документи, які оглядались та вилучались слідчим під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню були визнані речовими доказами, постановлено зберігати їх при матеріалах кримінального провадження(а.с.170-171 т.3 к/п).
Зазначені показання представника потерпілого, свідків, письмові докази по справі, висновок експерта узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченої не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч. 5 ст. 191 КК України.
При постановленні обвинувального вироку, районний суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, правильність кваліфікації та розмір нанесених збитків її протиправними діями, поза розумним сумнівом.
Колегією суддів ретельно перевірені й інші доводи апеляційної скарги, в результаті встановлено наступне.
Доводи обвинуваченої про те, що вона діяла під тиском керівництва підприємства; перерахування грошових коштів на рахунки ФОПів були необхідні для виплати співробітникам підприємства заробітної плати в «конвертах», офіційно неоформленим працівникам та інші цілі; грошові кошти на її особовий банківський рахунок перераховувалися за аренду її власної оргтехніки (156772 грн.) та за аренду частини її квартири для зберігання документів підприємства (1088558 грн.); матеріальні цінності, придбані через розрахунковий рахунок підприємства на суму 90718 грн., вона вносила кошти частинами в касу підприємства не підтверджено будь-якими доказами по справі та спростовуються об`єктивно встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, зокрема фактом виявлення за місцем проживання ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_12 меблів, побутової техніки, які вона придбала за рахунок підприємства для власних потреб.
Зазначені доводи обвинуваченої також перевірялися судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження та не знайшли свого підтвердження. Судом з цього приводу зазначено, що доводи обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона частину грошових коштів як головний бухгалтер фірми законно перераховувала на свій розрахунковий рахунок у банку за оренду кімнати в своїй квартирі, а також на виплату їй частини заробітної плати «в конверті» колегія суддів оцінює критично, оскільки жодних актів виконаних робіт по договору оренди та рахунків на їх оплату не складалося, також немає відомостей про виплату на фірмі заробітної плати «в конверті». Про наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 корисливого мотиву на заволодіння грошовими коштами фірми «Каштан» свідчить те, що вона за допомогою системи «клієнт-банк» складала в електронному вигляді платіжні доручення про перерахування грошових коштів, в яких в графі отримувач зазначала різних контрагентів, при цьому вносила до платіжних документів власні номери розрахункових рахунків та свій ідентифікаційний номер, після чого передавала їх за допомогою системи «клієнт-банк» для виконання до банку.
Районним судом не прийнято до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона вносила готівкові кошти в касу фірми за придбані через неї меблі, побутову техніку, оскільки представник потерпілого в судовому засіданні заперечував проти внесення коштів від імені ОСОБА_8 до каси підприємства, надав довідку про те, що грошові кошти від ФОП ОСОБА_8 до каси фірми не надходили (а.с.136 т.2 судової справи).
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що докази того факту, що всі платіжні доручення підписувалися директором ОСОБА_9 відсутні та ця обставина не може вплинути на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, адже вона займала посаду головного бухгалтера підприємства, була матеріально відповідальної особою, підписувала банківські доручення своїм електронним підписом.
Стосовно твердження апелянта про порушення її права на захист при розгляді кримінального провадження в суді, колегія суддів зазначає, що обвинувачена ОСОБА_8 була забезпечена професійною правовою допомогою, судом були створені необхідні умови для реалізації нею своїх процесуальних прав, в тому числі заявлення клопотань, надання доказів, участі в допиті свідків, дослідженні матеріалів справи, судовий розгляд проведено об`єктивно та неупереджено.
Щодо незгоди обвинуваченої з рішеннями суду про відхилення клопотань про витребування доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно ч.ч. 1,3 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Сторона захисту не надала суду даних про неможливість самостійного отримання доказів, про витребування яких йшлося у клопотаннях, тому у суду не було законних підстав для самостійного збирання доказів, що потягнуло б за собою порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, закріпленому у ст. 22 КПК України.
Крім цього, дії суду при розгляді справи повинні відповідати положенням ст. 2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При розгляді кримінального провадження стороною обвинувачення були надані належні та допустимі докази, що підтверджували вину ОСОБА_8 , а тому витребування документів за клопотанням сторони захисту лише призвело б до невиправданого затягування розгляду кримінального провадження, що суперечило б як ст. 2 КПК України, так й принципу, закріпленому у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про істотне порушення кримінального процесуального закону при здійсненні кримінального провадження, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушення прав обвинуваченої на захист.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення районного суду про визнання обвинуваченої винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є законним та обгрунтованим, прийнятим за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, прав обвинуваченої на захист, у зв`язку з чим, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 й скасування вироку суду немає.
Стосовно доводу обвинуваченої про призначення їй занадто суворого покарання, колегія суддів зазначає наступне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченій, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, має вищу освіту, працює головним бухгалтером на ТОВ «ВД «Пегас», за місцем даної роботи характеризується позитивно, також виключно позитивно характеризується за попередніми місцями роботи на ТОВ «ДВ-Транстрейд» та ТОВ «Агроінвест», заміжня, проживає разом із чоловіком ОСОБА_25 ,1959 р.н., інвалідом 3 групи, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, судом визнано її часткове визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, та з конфіскацією всього належного їй майна, призначивши їй покарання за ч.5 ст.191 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 3 (три) роки та з конфіскацією всього належного їй майна.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для зміни вироку суду та зниження строку призначеного покарання немає, призначене основне та додаткові покарання у вказаних розмірах є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченої та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, обставин справи, згідно яких злочин було вчинено до 20.06.2017 року та керуючись ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченій у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням, а саме: з дня затримання - 22.03.2016 року по дату набрання вироком чинності з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року по 14 травня 2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: