Справа № 357/4216/19
У Х В А Л А

06 листопада 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

представника власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_10 ,

представника власника майна ОСОБА_10 - ОСОБА_11 ,

представника власника майна ОСОБА_12 - ОСОБА_13

власника майна ОСОБА_14 ,

представника власника майна ОСОБА_14 - ОСОБА_15 ,

розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 від 18 січня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 ініційоване клопотання про накладення арешту із забороною користування та розпорядження будь-якими особами, в тому числі шляхом їх відчуження, на земельні ділянки із кадастровими номерами:

1) :03:026:0106, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) :03:026:0107, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) :03:026:0108, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

4) :03:026:0109, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) :03:026:0110, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

6) :03:026:0111, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

7) :03:026:0112, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

8) :03:026:0113, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

9) :03:026:0115, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 ;

10) :03:026:0116, що розташована за адресою: АДРЕСА_10 ;

11) :03:026:0117, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 ;

12) :03:026:0118, що розташована за адресою: АДРЕСА_12 ;

13) :03:026:0119, що розташована за адресою: вул. Чапаєва, буд. 276, с. Біла Церква, Київська область, інд. 09100;

14) :03:026:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_13 .

Воно мотивоване тим, що вони є безпосереднім предметом злочину.

Оцінюючи його, заслухавши присутніх власників майна та їх представників, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна … Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що для накладення арешту на майно будь-якої фізичної особи з метою збереження речових доказів, слідчий суддя має визначити, чи є воно речовим доказом, чи існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 18 січня 2019 року за фактом службової недбалості, тобто неналежного виконання службовими особами Білоцерківської міської ради Київської області своїх службових обов`язків під час відведення 14 земельних ділянок у власність громадян, які розташовані в АДРЕСА_14 , що завдало істотної шкоди інтересам територіальної громади м. Біла Церква, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (а.с. 8).

Згідно постанови про визнання земельних ділянок речовим доказом у кримінальному провадженні від 18 квітня 2019 року, що винесена старшим слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майором поліції ОСОБА_16 , визнано речовими доказами, земельні ділянки, які є безпосереднім предметом злочину, з наступними кадастровими номерами:

1) :03:026:0106, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) :03:026:0107, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) :03:026:0108, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

4) :03:026:0109, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) :03:026:0110, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

6) :03:026:0111, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

7) :03:026:0112, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

8) :03:026:0113, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

9) :03:026:0115, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 ;

10) :03:026:0116, що розташована за адресою: АДРЕСА_10 ;

11) :03:026:0117, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 ;

12) :03:026:0118, що розташована за адресою: вул. Чапаєва, буд. 274, с. Біла Церква, Київська область, інд. 09100;

13) :03:026:0119, що розташована за адресою: вул. Чапаєва, буд. 276, с. Біла Церква, Київська область, інд. 09100;

14) :03:026:0120, що розташована за адресою: вул. Чапаєва, буд. 284, с. Біла Церква, Київська область, інд. 09100 (а.с. 12-13).

Слідчий суддя зазначає, що на даний час, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, будь-якій особі підозра не пред`явлена, його матеріали за поясненнями прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 перебувають у розпорядженні експертної установи, за висновками якої буде встановлена відповідність виділення земельних ділянок, які є предметом його клопотання про арешт майна, вимогам законодавства.

Слідчий суддя зазначає, що з наданих прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 доказів не вбачається, що існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження земельних ділянок, які є предметом його клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, відхиляє як доказ протокол огляду в мережі Інтернет від 25 жовтня 2019 року, адже особа, яка розмістила оголошення не встановлювалась.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали справи не містять протоколів огляду земельних ділянок, які є предметом клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, на час розгляду справи невідомо, чи знаходиться на них інші речі, які можуть бути належними, як власникам земельних ділянок, так і іншим особам.

Таким чином, зважаючи на наведене, слідчий суддя, вважає за необхідне у задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту із забороною користування та розпорядження будь-якими особами, відмовити.

Керуючись, ст.ст. 173, 372, 392-393, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 від 18 січня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 11 листопада 2019 року о 15:00 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1