Справа №:755/8770/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0004367 від 30 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
слідчий Дніпровського УП ГУНП поліції у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Audi A4», н/з НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14 травня 2016 року та ключі від вказаного автомобіля, які вилучено під час огляду місця події від 29 травня 2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8.
Клопотання мотивовано тим, що 29 травня 2019 року, приблизно о 12 год 00 хв, за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 8, виявлено автомобіль марки «Ауді А4», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , у якого виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки.
Так, 29 травня 2019 року відповідно до ч. 3 ст. 233, 234, 235, 236 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в період часу з 12 год 10 хв до 12 год 20 хв, по вул. П.Усенка, 8 у м. Києві проведено огляд місця події, а саме огляд автомобіля марки «Audi A4», н/з НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_3 , у якого виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , яке видано 14 травня 2016 року має ознаки підробки.
Під час даного огляду в присутності понятих вилучено: автомобіль марки «Audi A4», н/з НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобіля та бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 14 травня 2016 року.
30травня 2019 року вищевказані вилучені речі постановою слідчого визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0004367 від 30 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Із викладених у клопотанні підстав просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що автомобіля марки «Audi A4», н/з НОМЕР_4 G був придбаний у Грузії і для його розмитнення та перевезення на територію України необхідно пройти певну процедуру, яка можлива у двох формах, одна з якої дешевша за вартістю, але при її проходженні необхідно повернути свідоцтво про право власності на транспортний засіб та номерні знаки, а інша більш дорожча процедура. Для проходження розмитнення було вибрано першу форму і при здачі свідоцтва про право власності на транспортний засіб був виготовлений дублікат зазначеного свідоцтва. Зазначений дублікат не викликав жодних сумнівів проте лише при реєстрації транспортного засобу на території України запідозрили підроблення даного документу. Із зазначених підстав просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши доводи третьої особи, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшов такого висновку.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

29 травня 2019 року відповідно до ч. 3 ст. 233, 234, 235, 236 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в період часу з 12 год 10 хв до 12 год 20 хв, по вул. П.Усенка, 8 у м. Києві проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києвівід 30 травня 2019 року автомобіля марки «Audi A4», н/з НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобіля та бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 14 травня 2016 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вимоги ч. 3 ст. 110 КПК України вимагають від слідчого наведення у постанові не законодавчо визначених у ст. 98 КПК ознак віднесення майна до речових доказів, а конкретних ознак їх злочинного походження, встановленого розслідуванням злочину за ч. 4 ст. 296 КК України та їх переліку, що відповідає вимогам ст. 98 КПК.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вище зазначені речі, які вилучені 29 травня 2019 року під час огляду місця події є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.
Щодо тверджень третьої особи ОСОБА_3 про законність отримання дублікату свідоцтва про право власності на транспортний засіб, то слідчий суддя вважає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки отриманих доказів визначити чи наявна сукупність підстав або розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно є речовим доказом та воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Audi A4», н/з НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобіля та бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 14 травня 2016 року, заборонивши його відчуження та користування.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 11 червня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1