ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1067/17 Номер провадження 11-кп/814/600/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
представника цивільного
відповідача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Господарським судом Київської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001416, за апеляційними скаргами прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_9 - представника цивільного відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РСФСР, Кемеровської області, м. Білово, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим та засуджено:

-за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Задоволено позов прокурора та стягнуто з ОСОБА_11 на користь Фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради 4768 гривень 58 копійок витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особам, які потерпілі від злочину.

Задоволено позов ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 17 500 гривень моральної шкоди, а на користь ОСОБА_13 37 500 гривень моральної шкоди, стягнуто із Страхової компанії "Провідна" на користь ОСОБА_12 1500 гривень матеріальної шкоди та 2500 гривень моральної шкоди, а на користь ОСОБА_13 32 272 гривні матеріальної шкоди та 2500 гривень моральної шкоди.

Відмовлено в позовних вимогах Приватного підприємства "Агромаш" до ОСОБА_11 , Страхової компанії "Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_11 визнаний винуватим в тому, що він 12.11.2015 близько 10 години, керуючи технічно справним транспортним засобом - легковим автомобілем Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 , належним, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_14 , в світлий час доби рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в напрямку від м. Києва до м. Харкова та перевозив пасажира ОСОБА_14 .
Рухаючись по головній дорозі Київ-Харків-Довжанський в Лубенському районі Полтавської області та проїжджаючи нерівнозначне перехрестя із другорядною дорогою сполученням Лубни-Мгар, водій ОСОБА_11 , перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту ліворуч у напрямку другорядної дороги до с. Мгар Лубенського району, при цьому не надав дорогу автомобілю Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 , котрий рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку прямо.
Вказаними діями водій ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 (надалі Правила дорожнього руху України), хоча мав можливість та повинен був їх виконувати, внаслідок чого, в межах вказаного перехрестя, допустив зіткнення керованого ним автомобіля із вищевказаним автомобілем Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 , котрий перевозив пасажира ОСОБА_13 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом сечового міхура, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці з незначним зміщенням, які, згідно висновку експерта № 132 від 18.04.2016, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудини без зміщення, синця по передній поверхні лівого колінного суглобу, які, згідно висновку експерта №414 від 24.11.2015, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Також, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, забою шийного та грудного відділу хребта, які, згідно висновку експерта № 135 від 27.04.2016, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вирішуючи питання щодо заявлених цивільних позовів суд послався на те, що по справі прокурором в інтересах Фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особам, які потерпілі від злочину в розмірі 4768 грн. 58 коп., а тому зазначений позов підлягає повному задоволенню, оскільки вказані витрати завдані злочином, який вчинив обвинувачений.
Крім цього, Приватним підприємством "Агромаш" заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 213 700 грн. з обвинуваченого ОСОБА_11 та 50 000 грн. із Страхової компанії "Провідна", однак в задоволенні вказаного позову відмовив, оскільки позивач не надав суду достатніх та допустимих доказів щодо розміру завданої матеріальної шкоди.
Також вказав, що цивільний позов ОСОБА_15 , ОСОБА_13 підлягає повному задоволенню відповідно до ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.22.1, 23.1, 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки, завдана матеріальна шкода злочинними діями обвинуваченого, підтверджується відповідними товарними чеками та квитанціями, а із заявленим позивачами розміром моральної шкоди, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд також погоджується.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, безпідставним застосуванням ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а також призначенням покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Ставить питання про ухвалення нового вироку, яким просить призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Вказує на те, що судом не в повній мірі враховано тяжкість кримінального правопорушення, тяжкість наслідків, що настали внаслідок ДТП, відсутність у діях обвинуваченого будь-яких пом`якшуючих обставин.

Зазначені судом дані про особу обвинуваченого, на думку прокурора, не дають підстав для пом`якшення покарання та є недостатніми для звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзі зазначає, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, в ході судового розгляду намагався ввести суд в оману, заподіяну шкоду потерпілим не відшкодував, що свідчить про те, що поведінка обвинуваченого після вчинення злочину не змінилася, він не кається і не бажає ставати на шлях виправлення.

Адвокат ОСОБА_9 представник в інтересах ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в апеляційній скарзі просить вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати та прийняти ухвалу, якою у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відмовити.

На обгрунтування таких вимог вказує на те, що позивачами не надано та матеріали судової справи не містять доказів того, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_11 на момент ДТП була застрахована саме у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА».

Дану інформацію суд належним чином не перевірив та не встановив належними доказами наявністю полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Своє рішення щодо задоволення цивільного позову жодним чином не обґрунтував.

Не надано судом оцінку та проігноровано подану цивільним відповідачем ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» інформацію (роздруківку) з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), відповідно до якої на транспортний засіб Фольксваген Гольф з д.н.з. НОМЕР_4 на дату ДТП 12.11.2015р. наявний діючий поліс, виданий страховиком ПАТ «СК «Українська страхова група» номер АІ/8191334.

Тому на думку апелянта, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не є належним цивільним відповідачем, оскільки остання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ТЗ Фольксваген Гольф з д.н.з. НОМЕР_4 не укладала.

До початку апеляційного перегляду оскаржуваного вироку встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 помер.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, представник потерпілих, представник цивільного відповідача та захисник висловили думку про скасування вироку та закриття кримінального провадження.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № , номер актового запису 19040 від 20 листопада 2018 року, свідоцтво НОМЕР_5 від 20 листопада 2018 року видане реєстратором Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Син померлого ОСОБА_16 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо його батька обвинуваченого ОСОБА_11 у зв`язку зі смертю останнього.
Таким чином, враховуючи думку учасників процесу про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_11 закриттю у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
За наведених обставин, обидві апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_9 - представника цивільного відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» задовольнити частково.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2018 року скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4