Ухвала
Іменем України
27 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 347/99/18
провадження № 51-2148ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 липня 2019 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку прокурор повторно звернувся з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, прокурор в поданій скарзі, як і попереднього разу, зазначив про оскарження ним лише ухвали апеляційного суду, тоді як у її мотивувальній частині навів мотиви своєї незгоди, у тому числі, з вироком суду першої інстанції з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, що свідчить про суперечності, допущені між частинами касаційної скарги, та позбавляє суд можливості визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, як на підставу для визнання оскаржуваного судового рішення незаконним, знову не навів доводів на обґрунтування його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України.
При цьому, прокурор, як і попереднього разу, вказав на неправильне застосування судом положень ст. 75 КК України, однак дійсна його позиція з огляду на зміст скарги, залишилась незрозумілою, оскільки неможливо встановити, з чим саме він не погоджується з розміром призначеного ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років чи з порядком його відбування відповідно до положень ст. 75 КК України, на підставі якої засуджений був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Крім того, слід зазначити, що прокурор подав повторну касаційну скаргу, практично не змінивши змісту попередньої, чим проігнорував вказівки суду касаційної інстанції.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що прокурором не були виконанні вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, його касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_5