Справа № 675/1375/19
Провадження № 1-кп/675/113/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000170 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радошівка, Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 17 травня 2019 року, близько 16 год., перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , побачив мобільний телефон, належний ОСОБА_4 , який знаходився на тумбочці кімнати спальні, після чого в нього виник умисел на його викрадення, з метою використання у власних потребах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, з метою власного збагачення, ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А1010а20», вартістю 732 грн. 50 коп., з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 20 грн., поклавши його собі до кишені штанів, після чого покинув вказаний житловий будинок.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 752 грн. 50 коп.

25 червня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Під час підготовчого судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення, укладеною з обвинуваченим ОСОБА_5 , просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним і він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з потерпілим і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладених між потерпілим та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000170, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна потерпілого ОСОБА_4 , мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджена сторонами угода про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`явлено.
Процесуальні витрати, що складаються з витрат за проведення експертизи, в сумі 942,06 грн. згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 25 червня 2019 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 942,06 грн. у відшкодування вартості проведеної експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А1010а20», чорного кольору, із стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», залишити у власності ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1