Справа № 187/129/19
№ провадження 1-кп/196/48/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000597 від 06.11.2018р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2018р. близько 23 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу кафе-бару "Тралі-Валі", розташованого по вул.Широка,1 А с.Чаплинка Петриківського району Дніпропетровської області, під час сварки з ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті ревнощів після спільного вживання алкогольних напоїв, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 один удар скляною пляшкою в ліве око, чим заподіяв тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи № 172-Е від 29.12.2018р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину. 04 листопада 2018р. внаслідок умисних дій ОСОБА_5 в КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня" шляхом хірургічного втручання ОСОБА_4 видалено ліве око.

Отже, ОСОБА_5 своїми діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав частково та показав, що 03 числа 2018р. (місяць не пам`ятає), він зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 з його співмешканкою ОСОБА_8 відпочивали в кафе "Тралі-Валі" в с.Чаплинка Петриківського району. Всі крім нього, вживали вино та горілку, він пив слабоалкогольні напої, протягом вечора випив максимум три пляшки. Всі події пам`ятає чітко. Під час танцю потерпілого з його співмешканкою, ОСОБА_4 поставив свою руку ОСОБА_9 нижче талії, на що вона зробила йому зауваження, однак він не відреагував, тоді він сам підійшов до потерпілого і знову йому зробив зауваження. Між ними почалась сутичка, ОСОБА_4 першим його вдарив. в процесі сварки вони впали разом на столик. Одразу після цього продавчиня кафе вигнала їх на вулицю. На вулиці сутичка продовжувалась, під час якої потерпілий сів на нього зверху і почав наносити йому удари по обличчю та тулубу. Люди, які знаходилися на вулиці, намагалися відтягнути ОСОБА_4 , б`ючи його ногами. Однак навіть після того як їх відтягнули один від одного, потерпілий продовжував наступ, і він, з метою припинити такі дії та захиститись, замахнувся на нього пляшкою, яку знайшов на землі біля ноги. Однак він не кинув нею, а поклав на землю. На вулиці було темно, вони з потерпілим знаходились на відстані 11 метрів. Побачивши агресивну поведінку ОСОБА_4 , він знову взяв з землі пляшку, і захищаючись, кинув нею в потерпілого. Конкретно нікуди не цілився, не розраховував на такі наслідки. Також зазначив, що тілесне ушкодження потерпілому завдав з необережності, на грунті ревнощів та з метою самозахисту. Крім того суду показав, що готовий відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому, оплатити його лікування у майбутньому, кається у вчиненому.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показаннями потерпілого та свідків, допитаних судом.

Так, потерпілий ОСОБА_4 надав суду наступні показання. 03 листопада 2018р. вони разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 зустрілись в смт.Петриківка при отриманні заробітної платні (вони разом працювали) ОСОБА_9 була бригадиром і видавала зарплатню. Після цього вони вчотирьох вирішили піти в кафе та відпочити. Поїхали разом в с.Чаплинка Петриківського району, посиділи в одному кафе, але недовго і пішли в інше кафе "Тралі-Валі". Коли він танцював з ОСОБА_9 , яка є співмешканкою обвинуваченого, ОСОБА_5 це не сподобалось, він розізлився, між ними почався словесний конфлікт, в ході якого вони вийшли на вулицю (їх випровадила з приміщення кафе продавчиня). Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_5 , відштовхнувши ОСОБА_8 , і коли він підіймав її, в цей час обвинувачений розбив пусту пляшку і наніс нею удар йому в око. Після цього він впав і більше нічого не пам`ятає. Події відбувались після 22 год. ОСОБА_5 пляшку знайшов біля приміщення кафе, потерпілий ще попередив його, щоб він не робив нічого з пляшкою, однак обвинувачений його не послухав. Інших ударів ОСОБА_5 до моменту нанесення йому ушкодження пляшкою, йому не наносив.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що була співмешканкою потерпілого майже сім років і на момент подій вони проживали ще разом. Восени 2018р. (точної дати не пам`ятає) вона з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали до ОСОБА_9 в смт.Петриківка за отриманням заробітної плати, після того як отримали гроші, вони разом випили вина біля магазину в смт.Петриківка. ОСОБА_5 пив "Рево". Після цього всі разом вирішили продовжити відпочинок і поїхали в с.Чаплинка Петриківського району в кафе "Тралі-Валі". Там вони замовили вино, закуску. Спочатку все було спокійно, вони випивали, танцювали, але потім між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу того, що під час танцю ОСОБА_4 поклав руку на плече ОСОБА_9 і ОСОБА_5 це не сподобалось, їх працівниця кафе вигнала на вулицю. На вулиці вона намагалася розборонити обвинуваченого та потерпілого, однак ОСОБА_5 її штовхнув, вона впала і в цей час він розбив пляшку і наніс нею удар ОСОБА_4 в око. Від цього ОСОБА_4 впав на землю, втратив свідомість. ОСОБА_5 після цього ще двічі наніс потерпілому удари ногою. В цей час було багато людей біля кафе, які викликали швидку допомогу. Швидка їхала довго, до години часу. Коли чекали швидку, вона намагалася вологими серветками витерти обличчя потерпілому, оскільки було багато крові. Під оком та у волоссі ОСОБА_4 вона знайшла маленькі шматки скла. Пляшку ОСОБА_5 знайшов біля кафе, з-під напою "Garage", яку вона там залишила і саме вона цей напій випила. Свідок ОСОБА_9 стояла на вулиці поруч біля неї і також бачила всі події.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , вони є співмешканцями. В листопаді 2018р. вони зустрілися в смт.Петриківка з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_8 . Вони деякий час відпочивали біля магазину в смт.Петриківка, після цього вони разом поїхали в кафе "Тралі-Валі" в с.Чаплинка Петриківського району. Там вони пили вино, відпочивали. Через деякий час ОСОБА_5 сів за інший столик грати з хлопцями в карти, ОСОБА_8 взагалі залишила кафе, а вона сіла до знайомих дівчат за інший стіл. В цей час до неї підійшов ОСОБА_4 і почав до неї чіплятися, на її зауваження він не реагував, а тому втрутився ОСОБА_5 , який також намагався ОСОБА_4 пояснити, щоб він не займав її, однак ОСОБА_4 не послухав обвинуваченого, а навпаки, наніс йому кулаком удар в обличчя. Працівниця кафе виштовхнула їх на вулицю, де продовжилася бійка. Вона бачила, як на вулиці ОСОБА_5 лежав на землі, а ОСОБА_4 сидів на ньому та наносив йому удари кулаками в обличчя. При цьому ОСОБА_5 не мав можливості у відповідь наносити удари ОСОБА_4 , а лише захищався. Хлопці, які перебували на вулиці, розборонили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони розійшлися приблизно на відстань десяти метрів і в цей час ОСОБА_5 побачивши наступ потерпілого, підняв з землі пляшку та кинув в сторону ОСОБА_4 . Пляшку обвинувачений не розбивав. Після чого потерпілий впав, хтось викликав швидку допомогу. ОСОБА_5 до працівників поліції та лікарні з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не звертався. Також вказала суду, що свідок ОСОБА_8 стояла біля неї під час конфлікту на вулиці в стороні, і вона не бачила, щоби ОСОБА_8 намагалася хлопців розборонити, тим більше, що ОСОБА_5 її штовхнув і вона падала. Також суду показала, що ОСОБА_4 коли впав на землю, свідомість не втрачав, ще й розмовляв з ними. Скла на обличчі у нього вона не бачила. Жодних ударів ОСОБА_5 потерпілому після того, як він впав на землю, не наносив. Також суду вказала, що обвинувачений в той вечір пив алкоголю, а саме вина, дуже мало, а ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 окрім вина ще вживали горілку.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона відпочивала ввечері в с.Чаплинка в кафе "Тралі-Валі" (дату та час не пам`ятає). В кафе відпочивали четверо молодих людей- дві дівчини та два хлопця. Через деякий час між хлопцями стався конфлікт, обвинувачений розмовляв підвищеним тоном, потім вони почали шарпати один одного, хто розпочав перший бійку, вона не бачила, в процесі бійки вони впали на столик, їх випровадили на вулицю, після цього одразу кафе зачинили. Що відбувалося на вулиці, вона не бачила, оскільки перебувала до самого закриття кафе в його приміщенні. Після того, як вона вийшла на вулицю, вона бачила як потерпілий лежав на землі, оскільки було темно, вона не бачила жодних тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , де в цей час знаходився ОСОБА_5 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що у листопаді 2018р., точної дати не пам`ятає, він з друзями відпочивав в кафе "Тралі-Валі" в с. Чаплинка Петриківського району Дніпропетровської області. Алкоголь в той вечір він не вживав. В приміщенні кафе потерпілий та обвинувачений декілька разів влаштовували бійку, і він намагався їх розбороняти. Удари наносили обидва один одному, хто перший починав бійку він не бачив. В результаті продавчиня кафе видворила їх на вулицю з приміщення та закрила бар. Бійка продовжувалась надворі, під час якої ОСОБА_5 взяв зі смітника пляшку та кинув нею в обличчя ОСОБА_4 . При цьому відстань між ними була приблизно метр. Вказав також, що просив ОСОБА_5 не кидати пляшку, в перший раз він з друзями навіть забрав у ОСОБА_5 пляшку, однак він все одно взяв її та кинув у потерпілого.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що у 2018р., точні дату та час не пам`ятає, він перебував на вулиці біля кафе "Тралі-Валі" в с.Чаплинка.Як починався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим він не бачив, але вже коли вони були на вулиці, то побачив як ОСОБА_5 кинув пляшку в потерпілого. З якої причини та де він взяв пляшку йому невідомо. Він з іншими особами, які перебували на вулиці, намагалися заспокоїти ОСОБА_5 , оскільки він кричав, агресивно себе поводив. З-під якого напою була пляшка, він не бачив та не чув, щоби перед її киданням обвинувачений її розбивав.

Крім показань свідків та потерпілого, вина обвинуваченого у вчиненому правопорушенні також підтверджується наданими органом досудового розслідування та дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

-витягом з ЄРДР від 06.11.2018р., відповідно до фабули якого ОСОБА_13 03.11.2018р. близько 23 год. в с.Чаплинка біля кафе "Тралі-Валі" спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження (а.п.32 т.1);

-протоколом огляду місця події за участю потерпілого від 06.11.2018р., відповідно до якого на асфальтовому покритті біля кафе "Тралі-Валі" фрагменти битого скла прозорого кольору, неправильної форми, на деяких міститься напис "Garage", та на одному фрагменті виявлено плями речовини бурого кольору з підсохшею поверхнею (Т.1 а.п. 39-40);

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 07.11.2018р., якому повідомлено, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, а саме у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило втрату будь-якого органу (Т.1 а.п.45);

-протоколом слідчого експерименту від 07.11.2018 р. за участю потерпілого ОСОБА_4 , який показав як відбувались події 03.11.2018р., де саме вони були розташовані з ОСОБА_5 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень, де саме обвинувачений розбив пляшку та як саме наніс йому удар (Т.1 а.п.51-57);

-протоколом слідчого експерименту від 07.11.2018 р. за участю свідка ОСОБА_8 , яка показала місце подій, яким чином ОСОБА_5 наніс її співмешканцю удар розбитою пляшкою, як потерпілий впав (Т.1 а.п.58-65);

-висновком експерта від 20.11.2018р. № 1180, відповідно до якого при дослідженні зразка крові ОСОБА_4 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 72-73 Т.1);

-висновком експерта від 20.11.2018р. № 1181, відповідно до якого при дослідженні зразка крові ОСОБА_5 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 77-78 Т.1);

-висновком експерта від 26.11.2018р. № 1183, відповідно до якого на наданому зішкрібі речовини бурого кольору з асфальтної поверхні, не виключена можливість походження сліду за рахунок крові ОСОБА_4 та слідів крові ОСОБА_5 не виявлено (Т.1 а.п.82-84);

-висновком експерта від 26.11.2018р. № 1182, відповідно до якого на наданому змиві речовини бурого кольору з асфальтної поверхні, не виключена можливість походження сліду за рахунок крові ОСОБА_4 та слідів крові ОСОБА_5 не виявлено (Т.1 а.п.90-92);

-висновком експерта від 30.11.2018р. № 1117, відповідно до якого кров на двох фрагментах скла могла походити від потерпілого ОСОБА_4 та не може бути від підозрюваного ОСОБА_5 (Т.1 а.п.98-102);

-висновком експерта від 29.12.2018р. № 172-Е, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження, які виникли від дії тупого твердого предмету, який діяв з великою силою і могли виникнути 03.11.2018р. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких, які спричинили розлад здоров`я, пов`язаний із стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину (Т.1 а.п.111-113);

-висновком експерта від 29.12.2018р. № 173-Е, відповідно до якого враховуючи характер виявлених ушкоджень у потерпілого, дані ушкодження не могли виникнути при механізмі, на який вказує ОСОБА_4 на слідчому експерименті, оскільки в даному випадку має місце тупа травма та будь-яких ознак дії предмету з колюче-різаними властивостями не виявлено (Т.1 а.п.117-210);

-висновком експерта від 29.12.2018р. № 175-Е, відповідно до якого, враховуючи характер виявлених ушкоджень у потерпілого, дані ушкодження не могли виникнути при механізмі, на який вказує свідок ОСОБА_8 на слідчому експерименті, оскільки в даному випадку має місце тупа травма та будь-яких ознак дії предмету з колюче-різаними властивостями не виявлено (Т.1 а.п.124-127);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 26.12.2018р., відповідно до якого свідок показала як саме обвинувачений кидав пляшку в ОСОБА_4 і як потерпілий впав після удару (а.п.129-131 Т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 26.12.2018р., відповідно до якого ОСОБА_5 показав як він кинув скляну пляшку і куди саме влучила по ОСОБА_4 пляшка (Т.1 а.п.132-135);

-висновками експерта від 29.12.2018р. №№ 176-Е, 174-Е, відповідно до яких, враховуючи характер виявлених ушкоджень у потерпілого, механізм їх виникнення не суперечить даним протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (Т.1 а.п.139-142; а.п.146-149).

Всі зазначені вище докази суд визнає належними та допустимими, які в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в частині як відбувалася бійка між обвинуваченим та потерпілим на вулиці, чи розбитою пляшкою чи цілою кинув ОСОБА_5 в потерпілого, та яка була поведінка обвинуваченого після того як потерпілий впав. Вказані показання є суперечливими, і оскільки на момент подій 03.11.2018р. дані свідки були співмешканцями потерпілого та обвинуваченого, суд вважає, що вони надані з метою пом`якшити (зі сторони свідка ОСОБА_9 ) та навпаки посилити (зі сторони свідка ОСОБА_8 ) відповідальність за вчинене.

Обґрунтовуючи доведеність вини обвинуваченого, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої КК України, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Суб`єктивна сторона тілесних ушкоджень може виражатися як в умисній (статті 121-125 КК), так і в необережній вині (ст. 128 КК).

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 121 КК, характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути як прямим, так і непрямим. Винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

У тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.

З показань ОСОБА_5 , хоч він і не визнав свою вину саме в умисному нанесенні ушкодження, вбачається, що між ним та потерпілим відбувся конфлікт, під час якого вони билися і в процесі бійки ОСОБА_5 кинув пляшкою у потерпілого. Як встановлено судом, саме через попадання пляшки в око, потерпілий отримав тілесні ушкодження. Отже, ОСОБА_5 , усвідомлено та умисно діяв, коли кидав пляшкою в потерпілого, при цьому передбачав суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, хоч можливо їх і не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Показання обвинуваченого в тій частині, що тілесні ушкодження потерпілому завдані з необережності спростовуються, крім іншого, і висновками експерта, який вказав, що тілесні ушкодження у потерпілого виникли від дії тупого предмету, який діяв з великою силою (великою швидкістю дії).

Також суд враховує, що мотивом надання обвинуваченим саме таких показань, є його бажання уникнути відповідальності.

Не знайшли свого підтвердження також показання обвинуваченого в частині, що потерпілий під час їхнього конфлікту на вулиці сів на нього та бив, внаслідок чого він отримав ушкодження обличчя та тіла. Дані показання не підтверджуються ані письмовими доказами, наявними в кримінальному провадженні, ані показаннями свідків, які були допитані судом і жоден з них не бачив саме таких подій, на які вказує обвинувачений. Такі показання ОСОБА_5 підтверджує лише свідок ОСОБА_9 , однак, як судом зазначалося вище, вона являється співмешканкою обвинуваченого і суд її показання оцінює критично.

Суд при цьому враховує доводи захисника, що конфлікт був спровокований самим потерпілим, однак, на переконання суду, це не давало обвинуваченому права кидати в нього пляшкою. При чому сам обвинувачений вказав, що двічі брав пляшку до рук, поки нею кинув, що свідчить про його усвідомлені дії та спростовує позицію щодо самозахисту. Також дані обставини під час судового розгляду не підтвердили свідки, матеріали провадження також не містять даних, що потерпілий вів себе занадто агресивно по відношенню до обвинуваченого, і що поведінка ОСОБА_4 була настільки небезпечною, що дії обвинуваченого по киданню пляшки були виправданими й іншим способом потерпілого неможливо було би зупинити.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого в тій частині, що визнані судом достовірними, показання потерпілого та свідків, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

При цьому суд також приймає до уваги, що будь - яких вагомих, достовірних доказів, які дають підстави сумніватися в доведеності вини обвинуваченого, судом не здобуто.

За таких обставин суд вважає, що обвинувачений вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке повинно бути призначене ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, характер вчинених ним дій, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, по місцю проживання характеризується негативно, як особа, яка здатна вчинити злочин, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Також враховує поведінку обвинуваченого після вчиненого ним злочину, а саме, що він не намагався відшкодувати витрати на лікування або іншим чином надати допомогу потерпілому, наслідки для потерпілого - втрата ока, вину визнав частково. Також враховує думку потерпілого, який наполягав на покаранні у виді позбавлення волі.

Щодо щирого каяття ОСОБА_5 , то суд його не вбачає, і вважає, що ОСОБА_5 , вказавши в останньому слові, що щиро кається, зробив це з метою пом`якшення покарання. Адже його поведінка протягом судового розгляду, а також, як зазначав суд, на стадії досудового розслідування, не містить ознак каяття, тому суд не приймає цю обставину до уваги.

Отже, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , а також думки потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України суд не знаходить.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження під час судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувалися, запобіжний захід відносно нього не обирався, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, не вбачає підстав до застосування відносно ОСОБА_5 , до набрання чинності цим вироком, запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 337, 368, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Під варту ОСОБА_5 взяти після набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту.

Речові докази: зішкріб слідів крові потерпілого; змив слідів крові потерпілого; два фрагменти скла зі слідами крові потерпілого та зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; фрагменти битого скла, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд.

Суддя ОСОБА_1