У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «КТС Інжинірінг» на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:
30 липня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «КТС Інжинірігн» на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано провадження 30 липня 2019 року.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Таким чином, для вирішення питання, чи є особа повноважною на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також щодо строків подання скарги, слідчий суддя зобов`язаний перевірити наявність звернення особи із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги 17 липня 2019 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченої ст. 190 КК України звернувся в інтересах ТОВ «КТС Інжинірінг» директора ОСОБА_3 . Однак зі скаргою до суду звернувся в інтересах ТОВ «КТС Інжинірінг» адвокат ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однак, особа, яка подала скаргу на підтвердження своїх повноважень надала копію ордеру із вказівкою на те, що правова допомога надається «у судах загальної юрисдикції», а також копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно з п. 2 Положення про ордер на надання правової допомоги та Порядку ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.

В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття всіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з пп. 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та Порядок ведення реєстру ордерів містять вичерпний перелік реквізитів, які мають бути в ордері на надання правової допомоги, зокрема, має містити назву органу, який надає правову адвокатську допомогу, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, зокрема зазначено, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога». Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Адвокатом ОСОБА_4 на підтвердження власних повноважень для представлення інтересів ТОВ «КТС Інжинірінг» надано лише копію ордеру, який не підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_4 представляти інтереси ТОВ «КТС Інжинірінг» саме в Дніпровському районному суді м. Києва.

У той же час, обов`язок доведення свого процесуального статусу лежить на особі, що звертається до суду з відповідною скаргою в силу положень ст. 22 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «КТС Інжинірінг» повернути особі, яка її подала, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана особою, яка немає права подавати скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «КТС Інжинірінг» на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1