Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/791/17
УХВАЛА
Іменем України

30 серпня 2019 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника обвинувачених ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2016 за №0000183 та 07.04.2017 за №0000141, які надійшли до суду з обвинувальними актами і які були об'єднані в одне провадження, про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, фізичної особи підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

встановив:
В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Згідно із обвинувальним актом 9 травня 2016 року близько 15 години ОСОБА_5 разом із своєю тещею ОСОБА_10 та її сестрою ОСОБА_11 на автомобілі ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого була ОСОБА_12 , їхали з м. Хмельницького в с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, щоб допомогти батькам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поратися по господарству. Проїжджаючи по польовій дорозі біля с. Лугове ОСОБА_14 побачив мішок з насінням та сільськогосподарський інвентар, які лежали на дорозі і заважали руху транспортного засобу. Після того, як на звуковий сигнал автомобіля ніхто не підійшов, ОСОБА_14 вийшов з транспортного засобу та переніс мішок з насінням та сільськогосподарський інвентар з дороги на поле. Потім ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поїхали в с. Лугове.

За діями ОСОБА_14 спостерігали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які під надуманим приводом, з хуліганських спонукань, з метою провчити ОСОБА_14 , вирішили нанести йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі останнього Opel Meriva, реєстраційний номер НОМЕР_2 , того ж дня близько 15 години 30 хвилин приїхали на господарство ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 , де були ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Там, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виражалася у прагненні показати свою зверхність над потерпілим, принизити його честь та гідність, зневажаючи правила та норми поведінки у суспільстві, безпричинно почали ображати останнього, після чого, зайшовши на подвір`я, умисно нанесли ОСОБА_14 п`ять ударів руками по обличчю, а потім виштовхали потерпілого на вулицю і ще нанесли йому декілька ударів руками по голові та обличчю, чим заподіяли ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.
Хуліганські дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 намагалися припинити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які вибігли на дорогу, де в цей час перебували потерпілий та обвинувачені, і почали відштовхувати останніх від потерпілого. Однак ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи свої хуліганські дії безпричинно почали образливо виражатися в адресу ОСОБА_12 і Слободян нецензурними словами, чим демонстрували свою зверхність над ними, принижували їх честь та гідність, при цьому погрожували фізичною розправою.
Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 відмовився від обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по факту спричинення йому тілесних ушкоджень, просив закрити кримінальне провадження щодо них, подавши відповідну заяву.
Прокурор заперечив проти закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, вважаючи, що відсутні підстави для цього, так як обвинувачені вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 296 КК України, який відноситься до злочинів публічного обвинувачення.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заперечували проти закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. При цьому обвинувачені не визнали себе винними у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, ствердивши, що в них не було умислу вчиняти хуліганські дії стосовно потерпілого.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження з таких підстав.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, який відноситься до кримінальних правопорушень, провадження щодо яких є кримінальним провадженням у формі публічного обвинувачення.
Однак така кваліфікація дій обвинувачених як хуліганство не ґрунтується на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність.

Так, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК єУкраїни громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Відповідно до фактичних обставин даного кримінального провадження, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, зокрема показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 встановлено, що 9 травня 2016 року близько 15 вони разом з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 біля с. Лугове на полі саджали насіння гарбузів і бачили, як потерпілий ОСОБА_14 спочатку кинув мішок з насінням, яке розсипалося, після чого викинув в кущі сільськогосподарський інвентар, що лежав біля дороги.

Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинувачених свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до потерпілого, яка виникла раптово через протиправні дії останнього, прагненням помститися йому, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що після того, як вони втрутилися в бійку між потерпілим і обвинуваченими, останні припинили свої дії та одразу поїхали.

Також суд враховує, що поведінка обвинувачених до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не свідчила про наявність в них наміру вчиняти хуліганські дії, більше того, дії потерпілого детермінували обурення як обвинувачених, так і свідків, які на той час працювали разом.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК України.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно абзацу другого ч. 6 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к (провадження № 13-28кс19) зазначено, що в разі якщо потерпілий із заявою про кримінальне правопорушення не звертався і, будучи забезпеченим необхідними умовами для реалізації своїх процесуальних прав, не ставив у будь-який спосіб ні перед органами досудового розслідування (прокурором), ні перед судом питання про застосування щодо винного заходів кримінальної репресії або ж беззастережно відмовився від застосування таких заходів, суд, перекваліфікувавши діяння на злочин приватного обвинувачення, керуючись частиною сьомою статті 284 КПК, зобов`язаний постановити ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі пункту сьомого частини першої цієї статті (крім винятків, передбачених цим пунктом)(п.39).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, а тому кримінальне провадження відносно обвинувачених підлягає закриттю в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Керуючись ст. 284, 314, 477 КПК України, суд

постановив:

Кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2016 за №0000183 та 07.04.2017 за №0000141 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис
Копія вірна:
Суддя ОСОБА_1