02.09.2019 Провадження № 1-кп/331/179/2019
Єдиний унікальний номер 331/972/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2019 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України

В провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України.
Обвинуваченій ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії
якого ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2019 р. продовжений до 04 вересня 2019 року.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісяч-
ного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинува-ченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виг-
ляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_8 проти продовження строку запобіж-ного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.
Вирішуючи питання щодо продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Суд враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, виснов-ків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності кло-потань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вар-
тою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосу-вання судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками роз-гляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що
продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного
інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особис-
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кож-ному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також, суд приймаж до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо вівернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії"
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпе-
чення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запо-біганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провад-женні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу,
крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримі-нального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяж-кість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у криміналь-ному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репута-цію обвинуваченого.
На теперішній час судом не дослідженні докази у кримінальному провадженні, не допитані по-терпілі та свідки, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні середнього ступеню тяжкості злочинів, зло-чини учинила в період іспитового строку, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення та схильність до вчинення інших злочинів, відомості про те, що стан її здоров`я перешкоджає перебуванню
у місці попереднього ув`язнення, відсутні, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченій, та поз-бавляє її можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховувати-
ся від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваче-
ній інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
За таких обставин, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_8 на даний час утримується під вар-тою, але продовжують існувати ризики, передбачені пп.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які існували при
обранні обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обви-нуваченої ОСОБА_8 на 2 місяці до 02 листопада 2019 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, суд у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, до 02 листопа-
Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_8 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПтС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченої.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протя-гом семи днів з дня її проголошення .
Суддя ОСОБА_10