Справа № 379/823/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2019 року м.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Таращанського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000186 від 08.06.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ягубець Христинівського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Таращанського районного суду Київської області від 20.02.2019 за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки, підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Таращанського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Таращанського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим, вироком Таращанського районного суду Київської області від 20.02.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено з іспитовим терміном 2 роки, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності.
08.06.2019 приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з КЗ ТРР «Таращанський РБК», що розташований по вул. Революції, 2 м. Тараща Київської області, помітив біля нього належний ОСОБА_7 велосипед марки «Україна». В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вказаного велосипеда.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що власник був в приміщенні КЗ ТРР «Таращанський РБК» та будь-які інші особи, які б могли завадити йому вчинити крадіжку були відсутні, підійшов до велосипеда, та здійснив його таємне викрадення. В подальшому з вказаним велосипедом ОСОБА_4 пішов до території сміттєзвалища м. Тараща, розпорядившись таким чином викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 13-1/1062 від 13.06.2019, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість бувшого у використанні велосипеду марки «Україна», чорного кольору, станом на 08.06.2019, могла становити 675,00 (шістсот сімдесят п`ять гривень 00 коп.).
Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 675,00 (шістсот сімдесят п`ять гривень 00 коп.).
20.06.2019 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 клопотання підтримав та просить суд його задовольнити.
ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що дійсно здійснив крадіжку майна ОСОБА_7 , а саме велосипеда марки «Україна». Він підійшов до велосипеда, який стояв біля приміщення КЗ ТРР «Тращанський РБК» та здійснив його таємне викрадення. В подальшому з вказаним велосипедом пішов до території сміттєзвалища м. Тараща, розпорядившись таким чином викраденим на власний розсуд. Просить суд відмовити в задоволенні клопотання та обрати інший вид запобіжного заходу.
Прокурор в судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні даного клопотання та обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наступне.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Висновки слідчого щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).
При цьому слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
В обґрунтування обрання найсуворішого запобіжного заходу слідчий послався лише на стандартне посилання про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, хоча зазначив, що ОСОБА_4 постійно з`являється на виклики слідчого, можливого впливу на свідків, потерпілого, що є явно недостатнім і не вказує на доведеність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
Вважаю, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте не всі, та вони не мають достатній ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково суворий запобіжний захід. Жодних підстав вважати, що зазначеному ризику може запобігти лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається. Крім того, в матеріалах клопотання відсутні докази, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу і в судовому засіданні необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено.
Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин (рішення ЄСПЛ у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), N 65559/01, пункт 74, від 27 лютого 2007 року).
В рішенні ЄСПЛ «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), N 11036/03, пункт 55 зазначено, що тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) має задовольняти вимогу пропорційності.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, постійно проживає в м. Тараща разом із співмешканкою, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимий, проте в судовому засіданні слідчим не надано відомостей щодо перебування його на диспансерному обліку у психіатра та нарколога, характеризуючи даних з місця проживання.
Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначених ризиків іншим, менш суворим з запобіжних заходів.
Отже, тримання під вартою не буде відповідати принципу пропорційності, оскільки слідчим не доведено, що інші, менш суворі заходи не будуть достатніми для досягнення цілі - явки підозрюваного до слідчого та до суду.
Суд враховує також рішення Хайредінов проти України, в якому ЄСПЛ прийшов до висновку, що національними судами не було розглянуто можливість застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.
Таким чином, враховуючи дані, що особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю за необхідне відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючим ризиком, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Таращанського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000186 від 08.06.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ягубець Христинівського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Таращанського районного суду Київської області від 20.02.2019 за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки, підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконувати передбачені п. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;
-не відлучатися з місця проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Роз`яснити підозрюваному, що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід або грошове стягнення.
Виконання ухвали покласти на Таращанський ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції України в Київській області.
Строк дії ухвали визначити до 25 серпня 2019 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1