Справа №: 941/1301/19
Провадження № 1-кп/941/110/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в смт. Петрове кримінальне провадження № 0000239 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, який на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту захисника ОСОБА_5
зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Що ОСОБА_3 здійснив прийом брухту кольорових і чорних металів, будучи фізичною особою, при наступних обставинах.
Стаття 1 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року №619-14 визначає, що металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. Операції з металобрухтом включають в себе заготівлю, переробку, металургійну переробку брухту чорних і кольорових металів.
В свою чергу, згідно вищевказаної статті Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року №619-14, купівля та/або реалізація металобрухту це діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Ведення вищевказаної господарської діяльності фізичними особами забороняється.
В порушення вищезазначених норм закону ОСОБА_3 з невстановленого слідством часу до 30.08.2019 року, будучи фізичною особою, діючи умисно та цілеспрямовано, керуючись при цьому власним корисливим мотивом, за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , особисто здійснював операції з брухтом чорних металів шляхом приймання від населення металобрухту з метою подальшої реалізації та отримання прибутку.
30.08.2019 року на підставі ухвали Петрівського районного суду від 29.08.2019 року проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин ОСОБА_3 , в ході якого вилучено 490 кілограмів брухту чорних металів та промислові ваги.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив умисний злочин у сфері господарської діяльності, а саме прийом брухту чорних та кольорових металів фізичною особою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 213 Кримінального кодексу України.
На досудовому слідстві 12.09.2019 року між начальником Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди начальник Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.213 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений
ОСОБА_3 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України, у виді одного року обмеження волі з іспитовим строком на один рік. На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши термін один рік не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів та питання процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 374 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 12.09.2019 року між начальником Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком, поклавши на нього згідно ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
490 кілограмів брухту чорних металів, які передано на зберігання до кімнати зберігання великогабаритних речових доказів Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути власнику ОСОБА_3 ;
промислові ваги, які передано на зберігання до кімнати зберігання великогабаритних речових доказів Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області конфіскувати в дохід держави;
два магніти округлої форми, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_1