Провадження № 1-кп/127/980/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження №0004544 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротчаєво Ново Уренгойського району Тюменської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого ФОП ОСОБА_6 на посаді бригадира, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 26.12.2017 о 04:00 год. перебував спільно зі ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав ОСОБА_5 кулаком правої руки удар в область підборіддя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №545/546 від 01.06.2018 мало місце тілесне ушкодження: відкритий перелом нижньої щелепи зліва зі зміщенням. Вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_5 не являлось небезпечним для життя в момент спричинення, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.), яке виникло від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення може відповідати терміну події, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи 26.12.2017.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив суду, що 26.12.2017 близько 04.00 години, він перебував в гостях у свого товариша, за адресою: АДРЕСА_3 . Вийшли у магазин де зустріли потерпілого з яким у них виник конфлікт. Згодом запросив останнього до себе в гості з метою вирішення конфлікту після чого, завдав ОСОБА_5 кулаком правої руки удар в область підборіддя. Просив суд суворо його не карати, оскільки висновки для себе зробив.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що шкоду йому відшкодовано частково. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України та згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Крім того судом враховано, позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання видану Піщанською селищною радою за № 150 від. 02.02.2018 р. згідно якої ОСОБА_4 зареєстрований на території Піщанської селищної ради по АДРЕСА_1 . За вказаною адресою не проживає. Компрометуючих матеріалів відносно ОСОБА_4 селищна рада не володіє.
Згідно довідки КП «ВОНД» «Соціотерапія» №103 від 11.01.2018 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку не перебуває
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/3467 від 25.07.2018 вбачається, що ОСОБА_4 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 23.07.2018 р. не значиться.
Згідно довідки № 20 від 02.02.2018 року виданої Піщанською ЛПЛ вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не знаходиться.
Відповідно до матеріалів досудової доповіді від 15.05.2019 складеної Вінницьким міськрайонним відділом пробації державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
В той же час, судом враховано, що ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості. Визнав свою вину, щиро розкаявся, частково відшкодував завдану шкоду. Крім того, суд приймає до уваги досудову доповідь, складену Вінницьким міськрайонним відділом пробації державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 15.05.2019, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, обвинувачений ОСОБА_4 не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Тому на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 50, 61, 65, 66, 75, 76, 122 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: