Справа №463/9045/19
Провадження №1-кс/463/4853/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого судді ОСОБА_6 перебуває справа №463/9045/19 (провадження №1-кс/463/4776/19) за клопотанням слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , вилучене у нього при проведенні обшуку 22.10.2019 в межах кримінального провадження №0000310 від 04.04.2019.
29.10.2019 ОСОБА_3 як представник ОСОБА_7 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 , яку мотивує тим, що останній не взяв до уваги його доводів, викладених у підставних, мотивованих, обґрунтованих клопотаннях, які були заявлені в судовому засіданні 28.10.2019, та відхилив їх не мотивувавши цього. Вважає, що суддя ОСОБА_6 надає протиправну перевагу слідчому, порушив загальні принципи судочинства та загальні засади кримінального провадження. Наведене на думку заявника свідчить про особисту заінтересованість судді у розгляді справи. Враховуючи наведене просить заяву про відвід задовольнити та провести повторний автоматичний розподіл справи для визначення іншого судді для розгляду справи.
Заявник в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив її задовольнити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечили. Вважають, що така є безпідставною та спрямована на затягування кримінального провадження. Крім цього, ухвалою судді ОСОБА_8 від 29.10.2019 ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_6 у цьому ж провадженні, однак не зважаючи на це ОСОБА_3 повторно подав заяву про відвід, що свідчить про зловживання останнім процесуальними правами.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у ній не вказано жодної із вищезазначених підстав для відводу судді, а викладені в ній обставини, як зазначає у своїй заяві сам ОСОБА_3 , є лише оціночними судженнями та не містять фактичних даних, тому не свідчать про упередженість та особисту заінтересованість судді ОСОБА_6 у розгляді справи.
Посилання ОСОБА_3 на порушення слідчим суддею процесуальних та матеріальних норм права, не є тими обставинами, які виключають участь слідчого судді у розгляді вказаної скарги, оскільки дотримання суддею норм процесуального та матеріального права не входить до компетенції судді під час розгляду заяви про відвід.
Заява ОСОБА_3 про відвід судді свідчить про його особисте небажання розгляду справи суддею ОСОБА_6 та протиправні намагання втрутитися в такий спосіб в розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями, разом з тим не підтверджує наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
На даний час обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді відсутні, оскільки як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України», №33949/02, §50, рішення від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Враховуючи вищенаведене, оскільки викладені в заяві ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 обставини не знайшли свого підтвердження, суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись, ст.ст.75, 80, 81 КПК України, -

постановив:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_6 у розгляді справи №463/9045/19 (провадження №1-кс/463/4776/19).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1