печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову від 21 вересня 2018 слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000192,-

В С Т А Н О В И В :

31.01.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 , цього ж дня, на постанову від 21 вересня 2018 слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000192.

В обґрунтування скарги зазначається, що постанова слідчого є необґрунтованою та незаконною, оскільки, в силу положень ч.1 ст. 55 КПК України ОСОБА_5 являється потерпілою особою, що є підставою для скасування рішення слідчого та зобов`язати слідчого до визнання вказаної особи потерпілим.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_6 рішення, якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою м. Києва здійснюються досудове розслідування кримінального провадження №0000192 від 03.08.2017, за фактом внесення окремими службовими особами НАБУ до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

15.08.2018, представником ОСОБА_5 ОСОБА_4 було направлено клопотання від 15.08.2018 на адресу прокуратури м. Києва про залучення ОСОБА_5 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000192.

Постановою від 21.09.2017 слідчим в ОВС четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про визнання останнього потерпілим.

Аргументуючи рішення слідчий вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, досудовим розслідуванням не було встановлено очевидних та достатніх даних, які б вказували на заподіяння ОСОБА_5 моральної шкоди.

Проте слідчий суддя, з висновками, які зробив слідчий у своїй постанові від 21.09.2017 погодитися не можу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані.

Так, слідчий обґрунтовуючи свою постанову послався лише на те, що в клопотанні адвоката не надано обґрунтованих посилань, які б вказували на заподіяння шкоди ОСОБА_5 .

Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та вмотивованість рішення слідчого, а відтак приходжу до висновку, що таких не має та як наслідок вважаю за необхідне скасувати постанову слідчого від 21.09.2018, як таку що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 55 КПК України, а питання щодо визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000192 підлягає повторному розгляду з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин та наведених норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Що стосується порушеного питання перед слідчим суддею, з приводу зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілим, то вказане прохання не ґрунтується на положеннях КПК України та не відноситься до компетенції слідчого судді, оскільки слідчий суддя не наділений повноваженням зобов`язувати слідчого приймати конкретні рішення за клопотаннями осіб у кримінальному провадженні, так як слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється відповідно до ч.5 ст.40 КПК України.

Керуючись ст. ст. 55, 303304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 21 вересня 2018 слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000192.

Зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , яке отримано органом досудового розслідування 01.09.2018 про залучення останнього в якості потерпілого.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1