Провадження № 1-в/127/317/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, призначеного вироком судової колегії з кримінальних справ Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2001 року,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області 16 травня 2019 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 28 червня 2000 року по 02 лютого 2002 року в строк покарання, призначеного вироком судової колегії з кримінальних справ Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2001 року, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, ч.5 ст. 72 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 уточнила вимоги клопотання, просила зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 28 червня 2000 року по 01 лютого 2002 року (дата прибуття засудженого до установи виконання покароння) в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення з 28 червня 2000 року по 02 лютого 2002 року в строк покарання заперечив, зазначивши що до зарахування підлягає строк попереднього ув`язнення з 28 червня 2000 року по дату набрання вироком суду законної сили, а саме по 16 серпня 2001 року.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, особової справи засудженого, суд дійшов наступного.
Вироком судової колегії з кримінальних справ Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2001 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 69, 17, п.п. «а», «г», «е», «з» ст. 93, п.п. «а», «г», «е», «ж», «з» ст. 93 КК України, на підставі ст. 42 КК України остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання в тюрмі суворого режиму, в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього тримання під вартою з 28 червня 2000 року.
Зазначений вирок набув законної сили 16 серпня 2001 року.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.
Згідно вимог п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до вимог п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, викладеної в новій редакції « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В тексті закону відсутнє посилання як на покарання у виді «довічного позбавлення волі», так і на покарання у виді «позбавлення волі на певний строк», законодавець обмежився загальною фразою «позбавлення волі».
Таким чином, суд вважає, що законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може впливати на строк, з якого особа має можливість на реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, які виникають після відбуття певного строку покарання.
Суд приходить до висновку, що за відсутністю прямої заборони застосування ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, практика відмови у зарахуванні може свідчити про дискримінацію, яка у будь-яких своїх проявах заборонена як національним законодавством, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2017 року по справі № 5-21кс(15)17.
Як зазначається в роз`ясненнях Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Враховуючи вказане, суд на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, приймає рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_5 з 28 червня 2000 року по 16 серпня 2001 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372,376,537,539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі задовольнити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 28 червня 2000 року по 16 серпня 2001 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк покарання, призначеного вироком судової колегії з кримінальних справ Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2001 року.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :