КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Березна Хмільницького району Вінницької області, громадянка України, непрацююча, з середньою освітою, незаміжня, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 жовтня 2019 року, включно.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що підозрювана ОСОБА_6 не має постійного місця проживання на території міста Києва, проживає та зареєстрована у Вінницькій області, раніше не судима (зі слів), не працює, незаміжня, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, поряд з цим, на підтвердження цього жодних документів слідчому судді надано не було, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчинені із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а відтак такі обставини вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. В цьому аспекті, на переконання слідчого судді, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 може здійснити спробу ухилення від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в даному конкретному випадку не зможе забезпечити належної її процесуальної поведінки.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій проситьухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що текст підозри не відповідає вимогам, які визначені КПК, а саме: кваліфікація дій підозрюваної за двома статтями КК України визначена слідчим та прокурором із описової частини кримінального діяння, а повинно бути за кожним кримінальним правопорушенням окремо. Тому апелянт вважає, що підозра є необгрунтованою, оскільки не відповідає вимогам закону.
В додатках, які надані до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не надано достатніх доказів її винуватості, лише відеозапис з камер з місця злочину, на яких підозрювана жодних кримінальних дій не вчиняє.

Як зазначає захисник, сторона обвинувачення в поданому клопотанні не надає жодних доказів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прокурором в клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Сторона захисту стверджує, що слідчим суддею при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу не враховано, що підозрювана ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судима; до затримання неофіційно працювала барменом в одному із кафе Гідропарку; підозрювана на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною; має на утриманні трьох малолітніх дітей та не позбавлена батьківських прав відносно них. Крім того, ОСОБА_6 , як мати цих дітей, отримує на них грошові кошти від держави, які витрачає на дітей і на теперішній час діти залишились без фінансового забезпечення.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, впровадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006006 від 19 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187. ч. 3 ст. 289 КК України.
ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України та ч.2 ст. 187 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, та у вчиненні розбою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
05 серпня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України.

05 серпня 2019 року слідчий Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого суддіДніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року зазначене клопотання було задоволено.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання її винуватою, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Таким чином підстав вважати, що слідчий суддя не врахував даних про особу підозрюваної, як про це зазначає сторона захисту, немає.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують її з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дані правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. Зокрема ОСОБА_6 перебуваючина волі може здійснити спробу ухилення від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в даному конкретному випадку не зможе забезпечити належної її процесуальної поведінки.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні вказаних ризиків.

Інші дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, зокрема те, що ОСОБА_6 раніше не судима, неофіційно працювала барменом в кафе Гідропарку та має на утриманні трьох малолітніх дітей, також не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по провадженню не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 даних про її особу, застосував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосованодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 жовтня 2019 року, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4897/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1