ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2392/19 Справа № 175/3647/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0000062 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, зокрема, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , - задоволено.
Продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у виді тримання під вартою до 21 вересня 2019 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення в цій частині судом першої інстанції зазначено, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Окрім цього, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на більш м`який на даній стадії судового розгляду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що його підзахисний має постійне місце проживання та дохід, ніколи в розшуку не перебував, від органів досудового розслідування чи суду не переховувався, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Посилається на те, що характеризуючи особу обвинувачено ОСОБА_9 , відсутні підстави стверджувати, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, вважає, що відсутні підстави для продовження строку застосування відносно ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, зазначених у ній просили її задовольнити, скасувати ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , посилалась на її безпідставність, а ухвалу суду вважала законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до матеріалів провадження, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000062 за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, до обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 24.07.2019 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ОСОБА_9 з тих підстав, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на більш м`який на даній стадії судового розгляду.
Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходів не має, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Твердження про те, що обвинувачений має постійне місце проживання, не може бути взяте до уваги, оскільки судом при розгляді клопотання вказана обставина була врахована.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_9 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000062 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4