Справа №197/336/17
Провадження № 1-кп/211/15/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 29.12.2016 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Брилівка Цюрупинського району, Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не одружений, не працював, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Широківський виправний центр №75», раніше судимий:

- 23.12.2011 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ст. ст.186 ч.3, 185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;

- 19.06.2013 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст.ст. 185 ч.2, 187 ч.2, 70, 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 23.03.2016 року згідно ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України не відбуту частину покарання 3 роки 8 місяців 14 днів замінено на більш м`яке обмеження волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 28 грудня 2016 року приблизно о 19.00 годині відбуваючи покарання у Державній установі «Широківський виправний центр №75», що розташована за адресою: вул.Молодіжна 33, в с. Водяне Широківського району, Дніпропетровської області, де перебуваючи в приміщенні туалету який знаходиться на території установи знайшов двадцять згортків виготовлених з полімерного матеріалу, в яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, таким чином незаконно придбав її шляхом привласнення, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року, не маючи передбаченого Законом дозволу на здійснення дій з психотропними речовинами та діючи умисно, усвідомлюючи, що знайдена ним речовина, являються психотропною, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає сховав знайдені полімерні пакети з психотропною речовиною до коміру одягненого на ньому светру та незаконно зберігав при собі для особистого споживання без мети збут. В цей же день, 28 грудня 2016 року приблизно о 20.00 годині в кімнаті зберігання особистих речей, на території гуртожитку №1 відділу №2 соціально психологічної служби Державної установи «Широківський виправний центр №75» за адресою: вул. Молодіжна, 33, в с. Водяне, Широківського району, Дніпропетровської області, при проведені працівниками установи поверхневого огляду належних ОСОБА_3 , речей в комірі светру було виявлено вказану вище речовину, після чого останнього для проведення повного обшуку було доставлено до обшукової кімнати приміщення дисциплінарного ізолятора Державної установи «Широківський виправний центр №75», де працівниками установи було проведено повний особистий обшук засудженого ОСОБА_3 в ході якого в комірі одягненому на останньому светрі було виявлено та вилучено вісімнадцять згортків фольгованого паперу прямокутної форми в яких знаходяться прозорі поліетиленові згортки з кристалічною речовиною білого кольору, та два прозорих згортки з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/8.6-7 від 07.02.2017 р., містить психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, маса метамфітаміну в наданій на експертизу речовині, масою: 0,0311 г; 0,0301 г; 0,0307 г; 0,0537 г; 0,0308 г; 0,0434 г; 0,0328 г; 0,0321 г; 0,0465 г; 0,0305 г; 0,0377 г; 0,0465 г; 0,0480 г; 0,0467 г; 0,0434 г; 0,0418 г; 0,0308 г; 0,0504 г; 0,0343 г; 0,2672, становить (відповідно): 0,0112 г; 0,0124 г; 0,0127 г; 0,0212 г; 0,0120 г; 0,0171 г; 0,0139 г; 0,0125 г; 0,0185 г; 0,0128 г; 0,0146; 0,0186 г; 0,0199 г; 0,0186 г; 0,0167 г; 0,0162 г; 0,0127 г; 0,0197 г; 0,0141 г; 0,1064 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 року, перевищує невеликі розміри психотропних речовин, які ОСОБА_3 , незаконно зберігав при собі без мети збуту.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та пояснив, що 28.12.2016 року ввечері він повернувся з «готелю», де працював, до ШВЦ №75. На КПП його було обшукано та нічого не знайдено. Через 15 хвилин, коли він перебував у себе в кімнаті, його попросили вийти для повного обшуку. В обшуковій кімнаті його повністю роздягли та у нього виявили пакетики з чаєм, кофе, гроші, а потім помістили до іншої кімнати. Через деякий час його знову завели до обшукової кімнати, де на столі вже лежали пакетики. Потім приїхав слідчий з понятими і вони провели обшук. Зазначає, що не є наркоманом і пакетики були не його. В його светрі взагалі не було комірця. Крім того пояснив, що при його повному обшуку не складались відповідні документи і про вилучені гроші немає жодного запису. Вважає себе невинуватим. На питання прокурора пояснив, що на досудовому розслідуванні вину визнавав та вказував на місце, де знайшов пакетики, оскільки думав, що це не вплине на вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, йому також обіцяли та в подальшому дали дві подяки, однак, як виявилось, наявність даного кримінального провадження позбавило можливості його вийти умовно-достроково. Просив постановити виправдувальний вирок.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судових дебатах просила постановити виправдувальний вирок, оскільки матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях її підзахисного складу злочину за ст.309 ч.1 КК України. Звернула увагу на те, що не було дотримано процедури вилучення наркотичного засобу. Більш того, на досудовому розслідуванні свідки казали про різні види обшуку, що проводився у ОСОБА_3 .

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, безпосередньо дослідженими під час судового слідства письмовими доказами в їх сукупності, з урахуванням такого.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У статті 349 КПК України встановлено, що обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вину не визнав, суд, з урахуванням позиції учасників процесу, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченого, допитати свідків та дослідити письмові докази.

Так, вина обвинуваченого підтверджується показаннями свідків, які, будучи безпосередньо допитаними, у судовому засіданні у відповідності до вимог положень § 3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині часу, місця та способу вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_9 , будучи під присягою, суду пояснив, що в грудні 28 чи 29 числа 2016 року він перебував на добовому чергуванні в якості відповідального від керівництва по установі. Приблизно о 20-21 годин від чергового помічника начальника установи ОСОБА_10 надійшли відомості про те, що під час обшуку у засудженого ОСОБА_3 виявлені заборонені речі. Вже в обшуковій кімнаті в комірі светра, одягненого на ОСОБА_3 були виявлені 16-18 пакетиків з невідомою речовиною, у зв`язку із чим було викликано СОГ Широківського райвідділку. Пояснив, що слідчий проводив обшук в присутності його, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та двох понятих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він працює заступником чергового помічника начальника ШВП № 75. Ввечері в грудні 2016 року він з черговим ОСОБА_10 здійснювали обхід території житлової зони, зійшли до відділення № 2, там ходив засуджений ОСОБА_3 , який вів себе неадекватно, бігав, ховався від них. Вони завели засудженого до кімнати обшуку, провели неповний обшук та в комірі светру виявили підозрілі предмети. Після чого засудженого силами чергової зміни було ізольовано від основної маси засуджених та доставлено до чергової частини установи, за даним фактом черговим помічником начальника установи ОСОБА_10 , було викликано слідчого-оперативну групу Широківського ВП. Поліція виявила у засудженого заборонені предмети та вилучила їх.

Свідок ОСОБА_16 , будучи під присягою, суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 працював у нього в бригаді. 28.12.2016 року близько 20:00 годин йому зателефонували з чергової частини та попросили бути свідком. Він зайшов до ДІЗО, там в кімнаті сидів ОСОБА_17 на стільці в присутності контролерів. ОСОБА_17 казав, що то його пакетики з білими кристалами. При ньому все було описано та опечатано, всього було близько 10 пакетиків. Зазначив, що підстав оговорювати ОСОБА_17 у нього немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що засуджений ОСОБА_3 йому знайомий, так як він відбуває покарання у ШВП № 75. Він працює черговим помічником начальника ШВП № 75. В його обов`язки входить в тому числі перевірка будівлі та засуджених. 28.12.2016 року, будучи на роботі зі старшим прапорщиком ОСОБА_15 здійснювали обхід території та житлової зони. Проходячи по коридору, побачили ОСОБА_3 , який вів себе підозріло. Засуджений був запрошений для огляду в кімнату зберігання речей, де в ході поверхневого огляду вони з ОСОБА_11 у комірі светра засудженого намацали незрозумілі речі, у зв`язку з чим засуджений був ізольований від інших засуджених до іншої кімнати. Вони викликали СОГ з Широківського ВП. По прибуттю СОГ Широківського ВП засудженого для проведення повного обшуку було доставлено до обшукової кімнати приміщення дисциплінарного ізолятора Широківського виправного центру №75, де працівниками адміністрації в присутності слідчого та двох понятих було проведено повний особистий обшук засудженого ОСОБА_3 в ході якого в комірі (воротнику) одягненому на засудженому кольоровому светру було виявлено вісімнадцять згортків фольгованого паперу прямокутної форми в яких знаходяться прозорі поліетиленові згортки з кристалічною речовиною білого кольору, та два прозорих згортки з кристалічною речовиною білого кольору. Після чого слідчим в присутності двох понятих було вилучено вказану речовину та поміщено в пакет та опечатано.

На допиті свідка ОСОБА_18 сторона обвинувачення не наполягала з огляду на те, що місце знаходження останнього встановити не виявилось можливим.

Так, суд не вбачає підстав для визнання показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою. Аналізуючи зміст показань вказаних свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Також винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується письмовими доказами, що були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.12.2016 року, згідно якого 28.12.2016 року до Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від чергового Широківського виправного центру №75 надійшло повідомлення про те, що у засудженого до відбування покарання ОСОБА_3 виявлені речі, заборонені Законом для зберігання. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що працівниками Широківського виправного центру №75 в кімнаті зберігання особистих речей, на території гуртожитку №1 (відділу №2 соціально- психологічної служби Широківського виправного центру №75 за адресою: вул.Молодіжна, 33, в с.Водяне, Широківського району, Дніпропетровської області, було затримано засудженого до відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якого при проведенні обшуку працівниками Широківського ВЦ №75 було виявлено та вилучено вісімнадцять згортків фольгованого паперу прямокутної форми, в яких знаходяться прозорі поліетиленові згортки з кристалічною речовиною білого кольору, та два прозорих згортки з кристалічною речовиною білого кольору (к.п. а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 28.12.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є обшукова кімната приміщення дисциплінарного ізолятору Широківського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області за адресою: вул.Молодіжна, 33, с.Водяне, Широківського району Дніпропетровської області, в якій на дерев`яному столі знаходиться вісімнадцять згортків, виготовлених з фальгованого паперу прямокутної форми приблизними розмірами 1х2 см, в кожному з яких знаходиться прозорий поліетиленовий пакет, виготовлений з полімерного матеріалу з кристалічною речовиною білого кольору, та два прозорих пакета розмірами 1х2,5 см та 2х3 см, в яких також знаходиться речовина (кристалічна) білого кольору. В ході огляду вісімнадцять згортків та два прозорих згортка з кристалічною речовиною білого кольору були вилучені та поміщені до пакету слідчого підрозділу Національної поліції №3527354 (к.п. а.с.5-7);

- висновком експерта №2/8.6-7 від 07.02.2017, згідно якого надана на експертизу речовина масою: 0,0311 г; 0,0301 г; 0,0307 г; 0,0537 г; 0,0308 г; 0,0434 г; 0,0328 г; 0,0321 г; 0,0465 г; 0,0305 г; 0,0377 г; 0,0465 г; 0,0480 г; 0,0467 г; 0,0434 г; 0,0418 г; 0,0308 г; 0,0504 г; 0,0343 г; 0,2672 г, вилучена у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , містить метамфетамін. Метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежений. Маса метамфетаміну в наданій на експертизу речовині становить (відповідно): 0,0112 г; 0,0124 г; 0,0127 г; 0,0212 г; 0,0120 г; 0,0171 г; 0,0139 г; 0,0125 г; 0,0185 г; 0,0128 г; 0,0146 г; 0,0186 г; 0,0199 г; 0,0186 г; 0,0167 г; 0,0162 г; 0,0127 г; 0,0197 г; 0,0141 г; 0,1064 г (к.п. а.с.16-20);

- матеріалами внутрішнього службового розслідування щодо вилучення наркотичних речовин у засудженого ОСОБА_3 , в яких міститься: висновок по факту порушення режиму утримання засудженим ОСОБА_3 від 30.12.2016 р.; рапорт про застосування спецзасобів від 28.12.2016 р.; характеристика психолога на засудженого ОСОБА_3 від 28.12.2016 р. (к.п. а.с. 33-37);

- витягом з Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2014 р. №2186/5, які діяли на час вчинення злочину, відповідно до абз.4 ч.3 розділу ХІ у разі вилучення речей (наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, зброя тощо), за зберігання яких передбачена кримінальна відповідальність, вони передаються до органів внутрішніх справ для прийняття рішення в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України (к.п. а.с.39-42);

- п.п.35, 37, 39 Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 22.10.2004 р. за №205 дск, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5.11.2004 р. за №1412/10011, згідно яких з метою виявлення та вилучення заборонених до зберігання предметів, виявлення підкопів і розшуку засуджених, які переховуються проводяться загальні, вибіркові та контрольні обшуки засуджених і приміщень, огляди території житлової і виробничої зон КВУ. За результатами проведення обшуків складаються протоколи та акти. Акти та протоколи зберігаються у відділі нагляду і безпеки установи.(п.35) Особистий обшук засуджених поділяється на повний (з роздяганням) і неповний (без роздягання) (п.37). Неповному обшуку підлягають засуджені … які вчинили злочин та в інших випадках, у разі необхідності. У разі вилучення предметів, виробів і речей збереження яких заборонено або які придбані незаконним шляхом складається відповідний протокол. Перед початком неповного обшуку засудженому пропонується здати заборонені речі. Одяг ретельно прощупується. При цьому перевіряється, чи не зберігаються в рукавах, комірі, підкладці і штанях заборонені предмети. Після цього перевіряються кишені, оглядається головний убір і взуття. Заборонені предмети, одяг невстановленого зразка вилучаються. У разі підозри засудженого в потайному зберіганні заборонених предметів проводиться його повний обшук (п.39) (к.п. а.с. 43-45).

Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, мету вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав брати під сумнів показання допитаних у суді свідків у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вказаного злочину ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового слідства та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися в незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Суд не може розцінювати як доказ невинуватості обвинуваченого ОСОБА_3 його показання, надані в суді стосовно обставин його обшуку, вилучення у нього психотропної речовини, домовленості із слідчим під час його допиту на досудовому розслідуванні щодо визнання вини та отримання за це подяк, які б давали змогу звільнитись умовно-достроково, та вважає, що вони дані обвинуваченим з метою уникнути покарання, оскільки його провина повністю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , які давали послідовні показання щодо обставин виявлення та вилучення у обвинуваченого психотропної речовини «метамфітамін», та наполягали на тому, що саме у обвинуваченого під час його санкціонованого обшуку у відповідності до Інструкції та Закону в комірі светра, що був одягнений на засудженому, були виявлені та вилучені 20 пакетиків із кристалічною речовиною білого кольору та в подальшому відповідно до тієї ж інструкції викликано СОГ Широківського ВП для вилучення наркотичних засобів з метою подальшого проведення розслідування та встановлення істини. Крім того, суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_16 , який був присутній під час огляду місця події в якості понятого, про те, що саме ОСОБА_3 пояснював, що «то його пакетики з білими кристалами». При цьому сам обвинувачений вказує на те, що через обіцянки слідчого він лише в березні 2017 року дав визнавальні показання, а до того вину не визнавав.

Крім того, фототаблиця до протоколу огляду місця події від 28.12.2016 року спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності у його светра коміру, оскільки як вбачається з фото обвинуваченого, на светрі, що одягнений на останньому, мається комір.

У судовому засіданні встановлено, що між обвинуваченим та свідками немає неприязних стосунків, а тому у свідків не було приводів оговорювати обвинуваченого, про що ними також зазначалось в ході судового слідства.

Суд не приймає твердження захисту щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях обвинуваченого складу злочину за ст.309 ч.1 КК України та порушення процедури вилучення наркотичного засобу з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 ст.59 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, які відбувають покарання у виді обмеження волі.. можуть піддаватися обшуку.

Згідно п.3 розділу ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2014 р. №2186/5 (далі- Правила), які діяли на час вчинення злочину, виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол вилучення… У разі вилучення речей (наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, зброя тощо), за зберігання яких передбачена кримінальна відповідальність, вони передаються до органів внутрішніх справ для прийняття рішення в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Також, згідно розділу ХVІІ Правил до проведення обшуків та оглядів залучаються персонал установи виконання покарань, додаткові сили і засоби територіальних органів управління ДПтС та підпорядкованих їм установ виконання покарань. При обшуках і оглядах використовуються відповідні технічні засоби, а також службові собаки. Для фіксації ходу проведення обшуку персонал установи виконання покарань може використовувати кіно-, фото-, відеозйомку та інші засоби. Особистий обшук може проводитися з роздяганням і без роздягання. Особистий обшук проводиться особою однієї статі з обшукуваним. Присутність осіб іншої статі з обшукуваним під час обшуку з роздяганням не допускається. Коли існує припущення, що засуджений потай зберігає заборонені предмети, проводиться його особистий обшук з роздяганням.

Тобто, в даному випадку співробітники Широківського ВЦ №75 мали повноваження щодо проведення обшуку ОСОБА_3 . Оскільки у ОСОБА_3 були виявлені підозрілі предмети, ОСОБА_15 та ОСОБА_10 правомірно після їх виявлення під час особистого обшуку, викликали СОГ Широківського ВП для прийняття ними в подальшому рішення в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

В свою чергу слідчий Широківського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності двох понятих та співробітників Широківського ВЦ №75 в законний спосіб оглянув місце події, поліетиленові пакетики з кристалічною речовиною білого кольору та вилучив вісімнадцять згортків та два прозорих згортка з кристалічною речовиною білого кольору, що були виявлені під час особистого обшуку ОСОБА_3 .

Після цього відомості отримані безпосередньо працівниками поліції були внесені 29.12.2016 року до ЄРДР та за правилами ст.214 КПК України було розпочате досудове розслідування. У відповідності зі ст.214 КПК України до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення, дозволяється проводити огляд місця події, після чого відомості вносяться до ЄРДР. Таким чином, саме в порядку передбаченому законом, пакети з психотропною речовиною «метамфетамін» були вилучені у ОСОБА_3 . Як встановлено в суді та вбачається з протоколу огляду при проведенні зазначеної процесуальної дії слідчим були роз`яснені права всім учасникам дії понятим та ОСОБА_3 у тому числі, щодо права користування правовою допомогою. Таким чином огляд вилучених у ОСОБА_3 поліетиленових пакетів з кристалічною речовиною білого кольору був здійснений в порядку, передбаченому КПК України і тому твердження захисту щодо недопустимості в тому числі зазначеного доказу з причини порушення порядку його проведення є безпідставними.

Щодо відсутності протоколів обшуку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд зазначає, що згідно Правил та Кримінально-виконавчого кодексу України, складання таких протоколів не вимагається від співробітників установи виконання покарань.

Відносно посилань захисника обвинуваченого на показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , що були ними дані під час досудового розслідування, та стосувались виду обшуку ОСОБА_3 , суд не приймає їх до уваги, оскільки ті показання свідків не були предметом безпосереднього дослідження судом під час судового слідства та більш того в суді вказані свідки давали логічні, послідовні та узгоджені між собою та з письмовими доказами показання, в тому числі і щодо особистого обшуку ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вище перелічені докази відповідають фактичним обставинам обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_3 та через свою несуперечність свідчать про неспроможність доводів обвинуваченого та його захисника про невинуватість останнього у вчиненні даного злочину.

При призначенні покарання обвинуваченим суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. та враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, обставини вчинення злочину, особи винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особиста надмірний тягар для особи».

При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, суспільну небезпеку вчиненого злочину, а саме кількість вилучених психотропних речовин, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період відбуття покарання, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання та з врахуванням обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів, характеризується посередньо, має шість заохочень, діючих стягнень не має, не одружений, у лікаря психіатра та лікаря нарколога під наглядом не перебуває, має не зняту та не погашену судимість, що дає підстави вважати, що він на шлях виправлення не став, тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 309 КК України із застосуванням вимог ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання, обраного йому за даним вироком суду, не відбуте покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19.06.2013 року, за яким 23.03.2016 року ухвалою Білозірського районного суду Херсонської області на підставі ст.82 КК України не відбуту частину покарання пов`язану з позбавленням волі, було замінено на обмеження волі.

При призначенні остаточного покарання, суд враховує вимоги п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, а не відбута ОСОБА_3 частина покарання у вигляді обмеження волі станом на 24.05.2019 року - складає 7 місяців 29 днів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У пункті 103 рішення Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року у справі "Анатолій Руденко проти України" (заява № 50264/08) зазначено, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою.

З огляду на те, що обвинуваченому в рамках цього кримінального провадження міра запобіжного заходу не обиралась, а він вчинив новий злочин з сфери обігу психотропних речовин в період фактичного відбуття покарання та ще і за місцем його відбування, суд, з метою недопущення вчинення обвинуваченим нових злочинів за місцем відбуття покарання та з метою недопущення уникнення від призначеного судом покарання, вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту по прибуттю до Широківського виправного центру №75 після проголошення вироку суду.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19.06.2013 року і остаточно призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту по прибуттю до Широківського виправного центру №75 після проголошення вироку, а строк покарання відраховувати з моменту його фактичного затримання - з 24 травня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/8.6-7 від 07.02.2017 року в розмірі 2646 (дві тисячі шістсот сорок шість) гривень 20 копійок.

Речові докази: вісімнадцять згортків фольгованого паперу прямокутної форми в яких знаходяться прозорі поліетиленові згортки, та два прозорих згортки з психотропною речовиною - метамфетаміном у кількості 0,0011 г; 0,0001 г; 0,0007 г; 0,0237 г; 0,0008 г; 0,0134 г; 0,028 г; 0,0021 г; 0,0165 г; 0,0005 г; 0,0077 г; 0,0165 г; 0,0180 г; 0,0167 г; 0,0134 г; 0,0118 г; 0,0008 г; 0,0204 г; 0,0043 г; 0,2372 г, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Широківського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1