УХВАЛА
Іменем України

04.10.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 303-304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -
ВСТАНОВИВ :
03.10.2019 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій вони просить зобов`язати Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за їх заявою про скоєння кримінального правопорушення з приводу заволодіння невідомими особами майном підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автоцентр «Камаз».
Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 06.06.2019 року зверталися до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення з приводу заволодіння невідомими особами майном підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автоцентр «Камаз.
В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Тобто, про порушення своїх прав, які полягають у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скаржник повинен був дізнатися після спливу 24 годин після подання ним заяви.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частиною 1 статті 304 КПК України регламентовано, що скарги на бездіяльність слідчого можуть бути подано особою протягом десяти днів з моменту вчинення дій або бездіяльності.
Як вбачається із змісту ь скраги із заявою про вчинення кримінального правопорушення заявники звернулися ще 06.06.2019 року, про що є відмітка органу поліції за № 2741, тоді як із скаргою на бездіяльність слідчого звернулися до суду лише 03.10.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Слід наголосити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, прогнозованості закону, а також стимулює учасників кримінального процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та використання своїх прав.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Скаржниками заявлено клопотання щодо поновлення строку на подачу даної скарги до суду, поважності причин пропуску такого строку не зазначають, що на переконання слідчого судді не є причинами поважними.
Будь-яких інших об`єктивних підстав для поновлення строку оскарження рішення слідчого скарга не містить, а тому слідчий суддя вважає доводи особи, що її подала сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні такого клопотання відмовити.

За таких обставин та у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки скаржниками пропущений десятиденний термін, встановлений п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України для оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора та підстав для поновлення пропущеного процесуального строку слідчим суддею не встановлено, роз`яснивши, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду.

Керуючись ст. ст. 303, ст. 304, 309, 369-372, 395, КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1