Справа № 461/7027/19
Провадження № 1-кс/461/8123/19
УХВАЛА

25.09.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 21.02.2019 року,

встановив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 21.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0005632 від 21.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Обґрунтовуючи подану скаргу покликається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, що прийнята слідчим передчасно, у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи. На думку скаржника, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просив скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0005632 від 21.12.2018 року, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.8 КПК України).
Слідчим суддею встановлено наступне.

За результатами проведеного досудового розслідування 21.02.2019 року слідчим Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0005632 від 21.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності .

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
При цьому, матеріали кримінального провадження №0005632 від 21.12.2018 року не містять доказів того, що слідчим були вчинені передбачені КПК України слідчі дії та вжиті заходи для встановлення обставин кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.94 КПК України).
Скаржник являється заявником у даному кримінальному провадженні.

Мотивами винесення постанови про закриття кримінального провадження слідчий вказала неможливість проведення судово-медичної експертизи з ОСОБА_3 , а відтак зробила висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, видно, що в межах даного кримінального провадження було призначено експертне дослідження, з метою встановлення обставин кримінального провадження та визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження заподіяного ОСОБА_3 .

Водночас, висновок слідчого, викладений у процесуальному рішенні від 21.02.2019 року, про відсутність складу злочину не містить оцінки жодних доказів по справі, в тому числі і висновку експерта. У матеріалах кримінального провадження відсутні висновки судової медичної експертизи, яка була призначені в межах кримінального провадження, а відтак, висновок слідчого про відсутність складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України є передчасним, оскільки не містить належного обґрунтування та посилання на передбачені КПК України засоби доказування, які здобуті слідчим в процесі досудового розслідування.

Суд відзначає, що при прийнятті рішення про закриття провадження слідчим не наведено жодного аналізу доказів у кримінальному провадженні, а матеріали справи не містять даних, що слідчим в процесі досудового розслідування вживались заходи щодо отримання таких доказів.

Тож, всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить обґрунтованих доводів, які стали підставою для прийняття постанови, не містить мотивів прийняття постанови та їх відповідного обґрунтування, в тому числі, з урахуванням необхідності проведення експертних досліджень.

Встановлені обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову старшого слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 21.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0005632 від 21.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу скаржника, що питання пов`язані з проведенням слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування, в тому числі про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні та надання можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відносяться виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого надати скаржнику матеріали кримінального провадження для ознайомлення чи зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні, а вручення пам`ятки про процесуальні права потерпілого залежить від визнання чи невизнання особи потерпілим, тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 21.02.2019 року.

Матеріали кримінального провадження №0005632 від 21.12.2018 року скерувати до Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства.

У решті вимог скарги відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5