ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1955/19 Справа № 193/906/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 20 червня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Софіївсього відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366 КК України, повернено прокурору для усунення недоліків.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація самого кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті суперечливо та неповно.
Так, суд вказав на те, що обвинувальний акт містить суперечливі твердження про мету вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України. Поряд із цим, в акті зазначено про внесення ОСОБА_9 неправдивих відомостей до актів вартості устаткування по об`єкту Реконструкція підводних водопровідних мереж до с. Жовте, а вже ОСОБА_6 інкриміновано підписання того ж договору, однак з посиланням реконструкції водогону до с. Нововасилівка. Окрім того, обвинувальний акт містить обвинувачення щодо особи, якій воно не пред`явлено, а саме ОСОБА_9 . При цьому, в обвинувальному акті є посилання на внесення останнім неправдивих відомостей до офіційних документів, а тому суд вважає, що обвинуваченням не розкрита об`єктивна сторона злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 , враховуючи те, що його дії залежать від дій ОСОБА_9 . Також, суд посилався й на те, що в обвинувальному акті не зазначено правову кваліфікацію і формулювання обвинувачення за кожним з інкримінованих йому епізодів, а тому з його змісту неможливо встановити які з дій обвинуваченого утворюють склад кожного з злочинів.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону. На переконання прокурора, в обвинувальному акті містяться всі відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, а суд вийшов за межі попереднього судового засідання та вдався до оцінки фактичних обставин провадження, що є неприпустимим на цій стадії провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону не відповідає, а тому висновки суду першої інстанції щодо необхідності його повернення є обґрунтованими.
Як видно з обвинувального акта, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366 КК України, як зловживання своїми службовими повноваженнями іншою особою, яка не є державним службовцем, здійснюючи професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, а також як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.
Між тим, викладені в акті відомості щодо фактичних обставин злочину суперечать сформульованому обвинуваченню.
Так, в обвинувальному акті відсутнє посилання на мету та мотив вчинення ОСОБА_6 злочинів.
Поряд із цим, акт не містить викладу обставин кожного з вчинених злочинів та окремо сформульоване обвинувачення за кожним з епізодів. Як видно з обвинувального акта, прокурором взагалі не розмежовано епізоди злочинної діяльності ОСОБА_6 та як саме треба кваліфікувати кожен з них.
Окрім того, в акті наведено твердження про причетність до вчинених злочинів ОСОБА_9 , в той час як посилання на наявність обвинувального вироку щодо нього відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування не викладено тих обставин, які у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що унеможливлює призначення судового розгляду.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.
Доводи прокурора про те, що суд вийшов за межі підготовчого судового засідання, колегія суддів розцінює як необґрунтовані, оскільки обставини злочину мають бути викладені у спосіб, який не повинен викликати жодних суперечностей. До того ж, ст. 338 КПК України хоча і передбачає зміну обвинувачення у суді, однак залишає це право за прокурором.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Софіївсього відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4