Номер провадження 1-кп/495/305/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальні провадження внесені до ЄРДР за № 0003167за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села тополине, Болградського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, до арешту працюючого за наймом, не одруженого, раніше судимого:

- 06.09.2007 року Болградським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 21.07.2009 року Болградським районним судом Одеської області за ст. 152 ч. 1, ст. 152 ч.2, ст. 153 ч.2, ст. 186 ч.2, 304 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 07.09.2018 року приблизно о 05.00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля бару «Текіла», що розташований на центральній алеї по вул. Приморська смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області побачив потерпілу ОСОБА_7 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на задоволення статевої пристрасті відносно потерпілої ОСОБА_7 . Далі, реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_3 примусово привів останню на пляж де проти її волі, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у стисканні шиї останньої рукою, примусово знявши її одежу, вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом, закінчивши свої злочинні дії приблизно о 05 годині 30 хвилин. Після чого з місця вчинення злочину втік.

Відповідно до висновку експерта № 287 від 19.09.2018 року, у потерпілої ОСОБА_7 є тілесні ушкодження: садно в області підборіддя, садно в області передньої поверхні шиї, крововиливи в слизовій оболонці присінку піхви, що могли бути заподіяні в межах доби, можливо вранці 07.09.2018 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що він повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.2 КК України. Відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився давати пояснення. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.2 ст. 152 КК України зґвалтування вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,суд відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за аналогічний злочин, його ставлення до скоєного, а саме те, що він свою вину визнав та розкаявся у вчиненому, вчинив злочин за обтяжуючих обставинах, а саме у стані алкогольного сп`яніння, а також враховуючи думку потерпілої, яка у своїй письмовій заяві просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_3 до позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo 2010-а» чорного кольору, запакований до експертного пакету № ЕХРО128070, тканинну жилетку, запаковану до експертного пакету № 0795970, передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речові докази: жіночі труси у паперовому пакунку, передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.152 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 07.09.2018 року.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo 2010-а» чорного кольору, запакований до експертного пакету № ЕХРО128070, тканинну жилетку, запаковану до експертного пакету № 0795970, передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речові докази: жіночі труси у паперовому пакунку, передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1