Справа № 461/5141/19
Провадження № 1-кс/461/6022/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого ОВС УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 від 27.06.2019 року про про закриття кримінального провадження №0000135 від 07.08.2018 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Галицького районного суду м.Львова з скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 1-го відділення УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000135 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та визнати протиправними дії старшого слідчого в ОВС 1-го відділення УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків під час проведення досудового розслідування. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий дійшов хибного висновку, не провів усіх необхідних слідчих дій. Зокрема, слідчий не вручив ОСОБА_4 пам`ятки про права і обов`язки потерпілого, не допитав останнього в якості потерпілого, не допитав усіх свідків по справі, не провів перехресний допит ОСОБА_4 та головного підозрюваного у кримінальному провадженні, не провів жодних слідчих дій. Просить скаргу задовольнити.
ОСОБА_4 в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги. В скарзі просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Слідчий в судовому засіданні вимоги скарги заперечив. Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою. Просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000135, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що УСБУ у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000135 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
27 червня 2019 року старший слідчий в ОВС 1-го відділення УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000135 від 07.08.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.
Однак, як встановлено під час судового розгляду скарги, органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000135, виходячи з наступого.
Зазначене кримінальне провадження відкрито на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2018 року, якою зобов`язано орган досудового розслідування Львівську місцеву прокуратуру №1 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 від 25.07.2018 року про вчинення слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України в ході розслідування кримінального провадження № 0000936 від 13.03.2018 року та розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що «в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в сукупності здобутих фактичних даних, встановлено відсутність ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України».

Як вбачається із оскаржуваної постанови, змісту скарги та з матеріалів кримінального провадження, прокурором та слідчим не допитано ОСОБА_4 , за заявою якого на підставі ухвали слідчого судді відкрито кримінальне провадження.
В матеріалах кримінального провадження наявна повістка про виклик ОСОБА_4 до слідчого з метою допиту в якості свідка від 21 червня 2019 року. В даній повістці зазначено про необхідність ОСОБА_4 з`явитись до слідчого на 26 червня 2019 року. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_4 отримав таку повістку. Більше того, з урахуванням часу поштових пересилань, слідчий суддя враховує ймовірність неотримання ОСОБА_4 повістки про виклик від 21.06.2019 р. з вимогою прибути до слідчого на 26.06.2019 р. (через п`ять днів). В матеріалах скарги та в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вручення ОСОБА_4 вказаної повістки про виклик як особисто, так і шляхом поштових пересилань.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.
Розглядаючи вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправними дії старшого слідчого в ОВС 1-го відділення УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000135, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визнавати протиправними дій слідчого. А відтак, в цій частині вимог скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 1-го відділення УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 від 27 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000135 від 07.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 19.07.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1