Провадження № 1-кс/537/1090/2019
Справа № 537/2113/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000848, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просив накласти арешт на речові докази, які 08.06.2019 року добровільно видав ОСОБА_4 , а саме правий та лівий кросівок чорного кольору з написом «Nike».
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000848 від 04.05.2019 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 03.05.2019 року близько 16:30 години 4 невідомі особи, проникли до приватного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час знаходилась ОСОБА_5 , та відкрито заволоділи телевізором марки Sony, мобільним телефоном Samsung Galaxy 5, та іншими речами, чим завдали матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 . 08.06.2019 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції правий та лівий кросівок чорного кольору з написом «Nike». Дані речі є тимчасово вилученими. Дані речі визнано речовим доказом, та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Враховуючи дані обставини та те, що вилучене майно може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою його збереження, слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід повернути прокурору виходячи з наступного.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При цьому, слідчий в порушення вказаних вище вимог, передбачених ст. 170 КПК України у клопотанні не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення, перетворення, передача чи відчуження майна.
Окрім того, положеннями ч. 1 ст. 171КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Однак, згідно вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Як вбачається з клопотання та матеріалів поданих в його обґрунтування, у кримінальному провадженні № 0000848 від 04.05.2019 року жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак слідчим безпідставно (не уповноважена особа) порушено питання про арешт майна третьої особи.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту повернути прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Копію ухвали надіслати слідчому СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 .
Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1