Справа № 190/1609/18
1-кп/215/293/19
У Х В А Л А

13 червня 2019 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194 від 28.01.2018р., стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_7 ; обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; захисники ОСОБА_8 ОСОБА_9 ; представник потерпілої ОСОБА_10 ; потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурор надав суду письмове клопотання про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на цей час залишились та продовжують існувати, зважаючи на тяжкість інкримінованого їм злочину можуть переховуватися від суду, перебуваючи на свободі можуть чинити тиск на свідків, просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, що спливає 20.06.2019.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кожний окремо, надали письмові заперечення проти клопотання прокурора при цьому посилалися на відсутність доказів з боку обвинувачення на підтвердження заявлених ризиків та відсутність доказів щодо винуватості обвинувачених ікримінованому їм злочину.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Представник потерпілого, потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Колегія судів, вислухавши клопотання прокурора, думку потерпілих, обвинувачених, їх захисників, приходить до наступного.

Слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 травня 2018 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді трмання під вартою.

Слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2018 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді трмання під вартою.

Ухвалами колегії суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу неодноразово продовжувалися застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та сторона захисту.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим ОСОБА_6 , приймали участь у проведенні НСРД. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

З огляду на викладене, з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Також із матеріалів доданих до обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено довічне позбавлення волі.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, мешкають у одній місцевості з обвинуваченим, приймали участь у проведенні НСРД. На даний час обставини по справі не змінилися, ризики, передбачені пунктами 1,3 ст. 177 КПК України, не відпали, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, впливати на свідків, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

З огляду на викладене, з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 318, 331, 350 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 11 серпня 2019 року включно.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 11 серпня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: