№707/1356/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000486 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.05.2017 року близько 22 години, ОСОБА_6 , перебуваючи на перехресті вулиць Шевченка та Ярослава Мудрого в с. Бузуків, Черкаського району, Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, порушуючи загальноприйняті норми людської моралі виражався у бік інспектора з дорожнього нагляду Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 та начальника СРПП Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_8 , які перебували на добовому чергуванні та виконували свої службові обов`язки, грубою нецензурною лайкою, після чого, на законну вимогу працівника поліції, що виразилось у проханні припинити протиправні дії, не відреагував, та схопивши ОСОБА_4 правою рукою за бронежилет, наніс близько 4-6 ударів кулаком лівої руки в обличчя з правого боку та один удар коліном в обличчя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої виличної кістки, що відповідно до висновку експерта № 02-01/792 від 29.06.2017 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень - середньої тяжкості та травми голови зі струсом головного мозку, перелому кісток носу, забоїв та крововиливів м`яких тканин правого ока, правої вушної раковини, саден правої брови, крововиливів в білкову оболонку правого ока, які відповідно до висновку експерта № 02-01/792 від 29.06.2017 року відносяться до категорії - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині не визнав повністю і зазначив, що дійсно 07.05.2017 року в його сина ОСОБА_9 був конфлікт з ОСОБА_10 , які викликали поліцію. Після приїзду поліції син побився з поліцейським ОСОБА_4 , а саме вдарив його головою в обличчя, але особисто він ОСОБА_4 не бив.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 просив застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році».

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість доведена повністю і підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив наступне: 07 травня 2017 року о 8 годині ранку він заступив на добове чергування в складі патрульної поліції, разом зі ОСОБА_8 . Близько 20 години 10 хвилин до них надійшло повідомлення про те, що у с. Бузуків, Черкаського району Черкаської області люди отримали тілесні ушкодження. Приїхавши на місце, в ході розмови з подружжям ОСОБА_10 останні повідомлии, що тілесні ушкодження їм наніс хлопець на червоній "Таврії", який поїхав з місця пригоди. Неподалік стояв обвинувачений ОСОБА_6 . Пізніше прийшов і його син, який на зауваження поліції не реагував, а з його ротової порожнини було відчутно запах алкоголю. На пропозицію пройти до автомобіля та надати пояснення з приводу заяви потерпілих, син обвинуваченого плюнув потерпілому в обличчя та вдарив його кулаком правої руки в праве плече, після чого почав тікати. ОСОБА_4 наздогнав його та надягнув кайданки. ОСОБА_11 підійшов з поліцейським до їх автмобіля і наніс удар ногою по задньому правому крилу автомобіля, таким чином пошкодивши його. Після цього син обвинуваченого шляхом відкидання голови назад, вдарив потерпілого у ділянку правої брови. У той час обвинувачений почав підходити до напарника ОСОБА_8 та погрожувати, що у разі, якщо вони не відпустять його сина, він поб`є їх. Після цього обвинувачений підбіг до ОСОБА_4 та схопивши за бронежилет, почав наносити удари кулаком в обличчя, а потім коліном ще один удар в обличчя, внаслідок чого потерпілий відпустив ОСОБА_9 , який з сином втік з місця події.

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні вказав, що 07 травня 2017 року, він повертався з дружиною ОСОБА_13 з р. Дніпро. Вони вирішили заїхати до магазину і підїжджаючи туди, ОСОБА_11 , котрий перебував у нетверезому стані, ледве не в`їхав у їх автомобіль на своїй "Таврії". Свідок вийшов до ОСОБА_9 та запитав чи він хоч думає, що робить. У відповідь на запитання ОСОБА_11 вдарив його ногою у ліву частину ребра , а дружину рукою по обличчю. Обзивав його та його дружину нецензурною лайкою. Свідок сказав дружині викликати поліцію. Обвинувачений ОСОБА_14 стояв неподалік, однак не втручався, а подальший розвиток конфлікту свідок не бачив.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні вкзала, що 07 травня 2017 року близько 20 години вона з чоловіком поїхала до магазину. Під`їжджаючи до магазину, у їх автомобіль ледве не в`їхав інший автомобіль, з якого вибіг ОСОБА_11 , почав розмахувати руками, на що чоловік пояснював, що той не правий. Вона теж сказала, що треба бути уважнішим. Однак, ОСОБА_11 продовжував виражатися нецензурною лайкою, став у боксерську стійку і почав боксувати. ОСОБА_15 був нетверезий, фактично викотився з автомобіля. Наніс її чоловіку удар в бік тулуба, а потім хаотично продовжив наносити удари. Коли вона хотіла розборонити бійку, сподіваючись, що ОСОБА_15 припинить незаконні дії, так як у нього теж є мати, а вона є жінкою, старшою за нього, отримала від останнього 2-3 удари в скроню. Після чого вона сказала, що зателефонує в поліцію, на що ОСОБА_11 сказав, що йому байдуже. За усім цим спостерігав обвинувачений ОСОБА_14 , однак жодних дій для припинення конфлікту не вчинив. По приїзду поліції вона все розповіла. Після чого працівники поліції намагалися затримати сина обвинуваченого та між ними почалася бійка Коли поліцейські хотіли посадити сина обвинуваченого у автомобіль, він вдарив у заднє крило ногою. В цей час обвинувачений ОСОБА_14 почав кидатися на її чоловіка, у зв`язку з чим поліцейські порадили їм поїхати з місця події для уникнення ще більшого конфлікту, що вони і зробили.

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який вказав у судовому засіданні, що 07 травня 2017 року він перебував на чергуванні, з колегою ОСОБА_4 . Разом вони виїхали до с. Бузуків, на виклик ОСОБА_10 , автомобіль яких "підрізали". Конфлікт у заявників відбувався з ОСОБА_16 . По приїзду заявники пояснили, що батько та син ОСОБА_17 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, "підрізали" їх автомобіль, а потім погрожували. ОСОБА_11 вдарив дружину ОСОБА_10 . У ході надання пояснень з`явився ОСОБА_11 , на якого вказали заявники, а згодом і обвинувачений. ОСОБА_11 поводив себе агресивно, нецензурно виражався, підбігав до заявника, щоб вдарити останнього, але вони відвели його від заявника. На зауваження ОСОБА_11 не реагував, дивився фактично крізь них. Після цього ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_4 плюнув тому в обличчя і почав тікати. Наздогнавши його, вони наділи кайданки на ОСОБА_15 , який вдарив по крилу поліцейського автомобіля ногою. Тоді вони почали відводити його від автомобіля, на що той вдарив головою ОСОБА_4 у ніс. В цей час обвинувачений ОСОБА_14 порівнявшись з ОСОБА_4 схватив його за бронежилет і почав наносити йому з-під низу удари кулаком по обличчю, а потім коліном ще один удар в обличчя. Неодноразово односельці скаржилися на неправомірні дії батька та сина ОСОБА_17 , посилаючись на те, що їм все одно хто перед ними і кого вдарити: дитина, жінка, чи будь-хто інший.

-показаннями свідка ОСОБА_18 , який є сільським головою с. Вергуни, Черкаського району Черкаської області та який у судовому засіданні показав, що поліцейські розповіли йому, як вони приїхали на виклик, а ОСОБА_11 зі своїм батьком нанесли групі швидкого реагування тілесні ушкодження. Зазначив, що неодноразово односельці анонімно повідомляли про нанесення їм тілесних ушкоджень зі сторони ОСОБА_17 , однак офіційно писати заяви відмовлялися, побоюючись помсти. Будучи до цього директором 2 шкіл, він неодноразово проводив бесіди з ОСОБА_15 , що його негативна поведінка може призвести до негативних наслідків у майбутньому, однак ОСОБА_15 не реагував.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення, тощо, відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

07.05.2017 року до слідчого надійшло повідомлення наступного характеру: під час виконання своїх службових обов`язків працівник Черкаського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , у нічний час доби отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_6 та ОСОБА_6 . Вказані обставини були зафіксовані слідчим у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /Т.1, а.с.87/.

В ході огляду місця події, який був відображений у протоколі огляду місця події від 07.05.2017 року, працівниками поліції виявлено дві пари гумових капців, сорочку, штани, ланцюжок зі слідами бурого кольору, які були вилучені слідчим у присутності двох понятих /Т.1, а.с. 88-89/.

Факт виявлення вищевказаних речей на території перехрестя вулиць Шевченка та Ярослава Мудрого у с. Бузуків Черкаського району Черкаської області підтверджується таблицею зображень /Т.1, а.с. 90-96/.

Вказані речі оглянуті слідчим, у присутності понятих, що зафіксовано в протоколі огляду предмету від 11.05.2017 року /Т.1, а.с.106/. До протоколу огляду приєднано фототаблицю на якій відображені вилучені предмети /Т.1, а.с. 107-112/.

Під час огляду місця події у домоволодінні по АДРЕСА_1 , який відбувся 07.05.2017 року було виявлено та вилучено металевий лам та браслети від кайданок /Т. №1, а.с.97-98/. Зображення кайданок містяться у фототаблиці до протоколу огляду місця події /Т.1, а.с.99-100/.

Виявлені кайданки оглянуті слідчим за участю понятих, про що 11.05.2017 року складено протокол огляду предмету /Т.1, а.с.113/.

Постановою від 11.05.2017 року про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання, вилучені: два браслети від кайданків, металевий лом, дві пари гумових шльопанців, сокира, сорочка блакитна із погонами спеціального звання «капітан», штани від поліцейської форми, ланцюжок із хрестиком жовтого кольору визнано речовими доказами /Т.1, а.с. 115/.

Факт перебування потерпілого ОСОБА_4 на службі в органах поліції підтверджений витягом з наказу ГУ НП в Черкаській області від 07.12.2016 року №227 о/с про призначення капітана поліції ОСОБА_4 інспектором з дорожнього нагляду сектору превенції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області з 07.12.2016 року /Т.1, а.с.119/.

ОСОБА_4 пройшов інструктаж з питань дотримання заходів безпеки поводження зі зброєю, про що 07.05.2017 року засвідчив своїм підписом у відповідному журналі /Т.1, а.с. 120-121/.

07.05.2017 року ОСОБА_4 отримав наряд у складі резервної слідчо-оперативної групи /Т.1, а.с. 123/.

Появі потерпілого у с. Бузуків Черкаського району Черкаської області під час виконання службових обов`язків став виклик чергового.

Так, 07.05.2017 року від ОСОБА_13 , 1975 р.н. надійшла заява про спричинення невідомим чоловіком, який перебував в автомобілі марки «Таврія», вишневого кольору, д.н. НОМЕР_1 тілесних ушкоджень. Дані події відбувалися 07.05.2017 року близько 20:00 години, що викладено у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /Т.1, а.с.103/.

У рапорті чергового інспектора від 07.05.2017 року зафіксовано повідомлення від ОСОБА_13 , яка повідомила про те, що у центрі с. Бузуків Черкаського району невідомі особи в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі «Таврія», д.н. НОМЕР_1 «підріразали» своїм автомобілем і погрожували заявниці /Т.1, а.с. 102/.

Висновком службового розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень інспектору з дорожнього нагляду сектору превенції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП капітану ОСОБА_4 та застосування поліцейським відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_6 спеціальних прийомів рукопашного бою та спеціальних засобів від 30.05.2017 року встановлено, що порушень чинного законодавства з боку капітана поліції ОСОБА_4 не встановлено. Тілесні ушкодження отримані капітаном поліції ОСОБА_4 у період проходження служби при виконанні службових обовязків. Застосування капітанами поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 , лейтенантом поліції ОСОБА_20 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_6 спеціальних прийомів рукопашного бою та спеціальних засобів кайданок, правомірне на підставі ст. 44, ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію». /Т.1, а.с. 124-130/.

В ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , що відображений у протоколі від 09.06.2017 року, ОСОБА_4 відтворив події, які відбувалися 07.05.2017 року та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 /Т.1, а.с. 131-138/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_8 , в якому зафіксовано факт відтворення обстановки події, яка відбулася 27.05.2017 року. Зокрема свідок вказав на положення ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_6 , дії ОСОБА_4 при конвоюванні ОСОБА_6 , поведінку обвинуваченого, що виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Механізм нанесення ударів ОСОБА_6 /Т.1. а.с. 139-146/.

Згідно висновку експерта №02-01/792 від 11.05.2017 року у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, переломами кісток носу та правої виличної кістки, забоями та крововиливами м`яких тканин правого ока, правої вушної раковини, садно правої брови, крововиливу в білкову оболонку правого ока, які виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному у постанові про призначення експертизи /зокрема 07.05.2017 року/ і відносяться до наступної категорії тілесних ушкоджень:

-перелом правої виличної кістки тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

-травма голови зі струсом головного мозку, переломом кісток носу, забоями та крововиливами м`яких тканин правого ока, правої вушної раковини, садно правої брови, крововилив в білкову оболонку правого ока легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я /Т.1, а.с. 147-148/.

У висновку експерта №02-01/1079 від 21.06.2017 року зазначено, що ОСОБА_4 міг отримати виявлені у нього тілесні ушкодження за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.06.2017 року за його участю /Т.1, а.с.149/.

21.06.2017 року був проведений слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_21 і законного представника ОСОБА_22 . Відтворена обстановка подій від 07.05.2017 року. ОСОБА_6 відобразив знаходження учасників подій того дня і зазначив, що працівники поліції намагалися посадити його до поліцейського автомобіля, при цьому ОСОБА_4 наніс йому удар у живіт, на що ОСОБА_6 випадково завдав удару ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_6 посадили до автомобіля працівники поліції і відійшли, а він відчинивши дверцята вийшов з автомобіля і побіг в напрямку дому /Т.1, а.с. 150-153/.

Згідно висновку експерта №02-01/1094 від 23.06.2017 року, за обставин наведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 21.06.2017 року за участю ОСОБА_6 , всі тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 виникнути не могли. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, наведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.06.2017 року, за участю ОСОБА_8 /Т.1, а.с. 154/.

23.06.2017 року слідчим проведено огляд службового автомобіля марки «ВАЗ-210994-20», про що складено протокол /Т.1, а.с. 155-158/.

Відповідно до висновку експерта №02-01/1156 від 02.07.2017 року, виходячи з обставин наведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.06.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , від дії ОСОБА_6 він не міг отримати травму носа з переломом кісток носу. Виходячи з обставин неведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.06.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , не виключається можливість отримання ним від дій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, переломами кісток носу та правої виличної кістки, забоями та крововиливами м`яких тканин правого ока, правої вушної раковини, саден правої брови, крововиливу в білкову оболонку правого ока. Виходячи з обставин наведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_8 , від дій ОСОБА_6 ОСОБА_4 міг отримати травму носу з переломом кісток носу. Виходячи з обставин наведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_8 , не виключається можливість отримання ОСОБА_4 від дій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, переломами кісток носу та правої виличної кістки, забоями та крововиливами м`яких тканин правого ока, правої вушної раковини, саден правої брови, крововиливу в білкову оболонку правого ока. За обставин наведених в протоколі проведення слідчого експерименту від 21.06.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 у ОСОБА_4 могли виникнути тілесні ушкодження у вигляді травми носу з переломом кісток носу /Т.1, а.с. 159-160/.

У протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 05.07.2017 року відображено, що ОСОБА_4 впізнав власний ланцюжок, який з нього був зірваний 07.05.2017 року /Т.1, а.с. 161-164/.

Дані докази за свою є належними та допустимим у розумінні норм КПК України.

Порушень вимог ст. 87 КПК України не установлено.

Будь-яких інших доказів сторонами не надавалося. Зокрема сторона захисту не надала будь-яких доказів, які б спростовували докази сторони обвинувачення та не заперечувала проти їх використання в процесі змагальності.

За таких обставин суд безпосередньо допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідків в судовому засіданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень середньої тяжкості, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за обставин, встановлених судом.

Суд вважає, що не визнання вини обвинуваченим щодо навмисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, намаганням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та його показання суд оцінює, як форму захисту від пред`явленого обвинувачення. Оскільки такі показання спростовано у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 , а також свідка ОСОБА_8 .

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України судом не встановлені. Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого підтверджується випискою з амбулаторної карти №1119. Огляд проведено 07.05.2017 року. /Т.1,а.с.181/.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У своєму рішенні у справі «Орлов проти України» від 11.02.2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

Позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали. Суспільний інтерес, оскільки злочинні дії були спрямовані по відношенню до працівників поліції, які знаходились під час виконання своїх службових обов`язків.

Поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, намагання сховатися від працівників поліції. Розуміння обвинуваченим наслідків своїх дій.

Особу обвинуваченого: який не визнав себе винним у скоєному злочині; визнаний таким що не має судимості; за місцем проживання характеризується негативно («Веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не приділяє уваги вихованню дітей, демонструє негативний вплив на старшого сина, чим схиляє його до протиправних дій». Суд зауважує, що ж ані обвинувачений, ані його захисник не піддали сумнівам докази, які характеризуються особу обвинуваченого, зокрема не спростували негативну характеристику ОСОБА_6 з місця проживання), має двох дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у лікарів нарколога та психіатра під наглядом не перебуває.

За вищевикладених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Враховуючи клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає за можливе звільнити від відбування покарання обвинуваченого, у зв`язку з амністією, оскільки згідно з п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі та від інших видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років та не позбавлені відносно них батьківських прав. З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і має сина - ОСОБА_24 , 2013 року народження, рішення щодо нього про позбавлення батьківських прав не приймалося, а злочин, який вчинив обвинувачений не є тяжким чи особливо тяжким

У судовому засіданні потерпілим було подано позовну заяву про відшкодування ОСОБА_6 матеріальних та моральних збитків від злочину. Свої вимоги потерпілий обґрунтував тим, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого він отримав тілесні ушкодженні і перебував на лікуванні в умовах стаціонару. До сьогодні потерпілий продовжує проходити періодичне лікування і придбавати ліки. Загальна матеріальна шкода складає 9322,80 грн. Через отримані травми ОСОБА_4 не міг нормально працювати, мав витрачати кошти на допомогу захисника та на придбання ліків, що вплинуло на бюджет сім`ї, переніс психологічне навантаження та духовні страждання, у зв`язку з чим просив стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілий в судовому засіданні надав підтверджуючі платіжні документи на загальну суму 9322,80 грн. /Т.1, а.с. 174-179/.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні цивільний позов потерпілого не визнали повністю.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, а саме: витрати, понесені потерпілим у зв`язку з лікуванням, у сумі 9322,80 грн., оскільки ОСОБА_4 надані відповідні розрахункові документи, які підтверджують розмір понесених витрат.

В ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Судом об`єктивно встановлено, що потерпілому внаслідок протиправних дій обвинуваченого було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями та порушення нормального життєвого ритму потерпілого, що свідчить про заподіяння йому з вини обвинуваченого моральної шкоди.

Вирішуючи доведеність позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди на суму 30000 грн., а також наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість повного задоволення позову.

Прокурором заявлено цивільного позову в інтересах Черкаської районної державної адміністрації, яка є розпорядником коштів Черкаської центральної районної лікарні в сумі 4936,80 грн., який підлягає до повного задоволення, оскільки підтверджується наданою Черкаською ЦРЛ довідкою № 07/1173 від 21.06.2017 року .

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На досудовому слідстві відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який діяв з 08.05.2017 року по 06.07.2017 року. У судовому провадженні міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обиралась.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного даним вироком, у зв`язку з амністією.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

-два браслети від кайданків, дві пари гумових тапок, сорочку блакитного кольору із погонами спеціального звання «капітан», штани від поліцейської форми, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Золотий ланцюжок з хрестиком, переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

Цивільний позов потерпілого задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 9322,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Черкаської районної державної адміністрації, яка є розпорядником коштів Черкаської центральної районної лікарні, матеріальну шкоду в розмірі 4936,80 грн.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1