Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/398/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника служби у справах дітей: ОСОБА_12 , перекладача ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0001313 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Житомир та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2018 року, близько 01 години, неповнолітній ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Вакарова в м.Виноградів разом з неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , керуючись єдиним умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, за спільною домовленістю вирішили вчинити крадіжку металевої огорожі із будинку АДРЕСА_3 , власником якої являється ОСОБА_14 . У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , разом направились до заздалегідь обумовленого місця.

Після чого, неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшли до вище вказаного дворогосподарства, де впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їхні протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, таємно, з особистих корисливих спонукань, шляхом застосування фізичної сили, по черзі наносили удари металевою кувалдою по огорожі, внаслідок чого демонтували п`ять металевих частин, вартість яких згідно висновку експерта від 18.01.2019 року становить 2450,00 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Пояснив, що дійсно 21.12.2018 року пізно ввечері він разом зі своїми друзями ОСОБА_15 та ОСОБА_7 пішли на вул.Вакарова у м.Виноградів та демонтували металеву огорожу, частину якої перевезли на дитячих санях додому до ОСОБА_16 . У подальшому хотіли реалізувати її у вигляді металобрухту. Жалкує про вчинене, скоїв кримінальне правопорушення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 дали аналогічні ОСОБА_5 показання, якими підтвердили усі фактичні обставини пред`явленого їм обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого їм діяння визнали повністю. Запевнили суд у тому, що щиро розкаюються у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без її участі. Просить прийняти рішення відносно обвинувачених на власний розсуд.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілої ОСОБА_14 .

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених. При цьому судом обвинуваченим було роз`яснено, що в цьому випадку вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.59), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.42), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.51).

У судовому засіданні досліджено висновок представника органу пробації, згідно якого виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, наявності обставин, які пом`якшують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.ст.75, 104 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.60), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.43), за місцем проживання характеризується негативно (а.п.47).

У судовому засіданні досліджено висновок представника органу пробації, згідно якого виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, наявності обставин, які пом`якшують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.ст.75, 104 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_9 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_9 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п.58), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.41), за місцем проживання характеризується негативно (а.п.49).

В судовому засіданні досліджено висновок представника органу пробації, згідно якого виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, наявності обставин, які пом`якшують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.ст.75, 104 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт та процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_17 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_17 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_18 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_19 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_19 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: три мішки з уламками металічної огорожі, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_14 - повернути ОСОБА_14 , як законному власнику (а.п.21, 37 а).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1