У Х В А Л А
22 серпня 2019 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого,
В судовому засіданні ОСОБА_3 наполягає на задоволенні скарги, просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим, оскільки внаслідок вчиненого кримінального правопорушення йому було заподіяну шкоду, підтвердження якої надано слідчому.
Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
12.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про залучення до провадження як потерпілого та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
15.07.2019 року слідчим Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Згідно даної постанови, підставою для прийняття такого рішення є те, що досудовим розслідуванням не встановлено доказів щодо завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Разом з цим, у поданій ОСОБА_3 заяві про залучення до провадження як потерпілого вказано на спричинену матеріальну та моральну шкоду, на підтвердження долучено медичні документи та орієнтовний розрахунок шкоди.
Згідно з вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
При цьому, з вказаної постанови не вбачається, що слідчим вчинялись слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення заподіяної шкоди, хоча у своїй постанові слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням такої шкоди не встановлено. Окрім цього, слідчим не надано оцінку доводам та доказам ОСОБА_3 щодо спричинення матеріальної та моральної шкоди.
Враховуючи наведені обставини, вимоги ст.ст. 55, 110 КПК України слідчим не дотримано, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню.
В решті вимоги скарги ОСОБА_3 , зокрема щодо зобов`язання слідчого винести постанову про залучення його як потерпілого у даному кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого не підлягають до задоволення, оскільки у слідчого судді відсутні повноваження на вчинення таких процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя -
Скаргу задовольнити частково.
В решті вимог скарги відмовити.
Копію ухвали та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя