Провадження №1-кп/522/2253/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002558 від 16.10.2019 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Вінницької області, Чернівецького району, с. Шендерівки, непрацюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

04.10.2019 року приблизно о 12 годині ОСОБА_3 перебувала у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де працювала по найму прибиральницею у господарки зазначеної квартири ОСОБА_5 . Того ж дня, під час прибирання, ОСОБА_3 в гардеробній кімнаті побачила золоту каблучку, яка знаходилась в футлярі для окулярів. Побачивши указану золоту каблучку, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій та те, що указана золота каблучка належить ОСОБА_5 , впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а її злочинні дії залишаться непоміченими, таємно здійснила крадіжку даної золотої каблучки.
В подальшому, ОСОБА_3 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4 500 гривень.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У судовому провадженні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненні указаного злочину, та підтвердила обставини вчинення злочину, що описані в обвинувальному акті.

Також винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного злочину підтверджується письмовими доказами:

-листом ПТ «Ломбарда Гроші Тут» №847/10 від 17.10.2019 року, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_3 05.10.2019 року о 14 годині 56 хвилин зверталась до ломбардного відділення ПТ «Ломбард Гроші Тут» за адресою: м. Одеса, вулиця Академіка Заболотного №52, з приводу закладу наступного майна, а саме: каблучки за реактивом з камінням, 585 золото, загальною вагою 6,11 грам, чистою вагою 5,8 грам, на суму 4 500 гривень.

-договором від 17.10.2019 року, згідно до якого обвинуваченій ОСОБА_3 за золоту каблучку була надана позика 4500 грн,

-речовим доказом - золотою каблучкою, яка була вилучена під час огляду 16.10.2019 року, та повернута потерпілій ОСОБА_5 / постанова від 16.10.2019 року, розписка потерпілої ОСОБА_5 від 26.10.2019 року /.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися у повному обсязі, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного злочину повністю доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
У ст. 65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу та те, що вона обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні злочину, що вона вагітна, що вона раніше не судима, що матеріальна шкода частково відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.
У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки

працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді виправних робіт є неможливим, так як вона офіційно не працевлаштована.

Суд вважає, що призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді штрафу, із застосуванням ст.69 КК України, у розмірі 510 гривень, яке просив призначити прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, або призначення іншого розміру штрафу, передбаченого у санкції ч.1 ст.185 КК України у розмірі до 1700 гривень, не буде достатнім для виправлення указаної обвинуваченої, яка обвинувачується у крадіжці на суму 4 500 гривень, та не буде сприяти її виправленню та попередженню вчинення нею нових злочинів, та зробить вигідним вчинення нових злочинів.
На підставі ч.3 ст.56 КК України суд вважає неможливим призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт, так як вагітним не призначається такий вид покарання.
Суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 неможливо призначити покарання у вигляді арешту, так як відповідно до ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до вагітних жінок.
З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільненням цієї обвинуваченої від відбування покарання, із випробуванням, та покладенням на неї обов`язку, передбаченого п.2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинувачену ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів цією обвинуваченою.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті 1 /один/ рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступний обов`язок:

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 14.11.2019 року.
Речовий доказ - золоту каблучку, діаметром приблизно 17,5, з зовнішньої сторони по діаметру 28 камінців білого кольору, один із камінців відсутній, з внутрішньої сторони є надпис «ST Diamond», вилучену під час огляду 16.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , вважати повернутою потерпілій ОСОБА_5 за належністю.
Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1