Справа № 522/8219/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А ЇН И
26 липня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Молодогвардійськ Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судиму,

підозрюваної в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000054 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, за наступних обставин.

В провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000054 від 02.03.2018, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст.1 Конституції України передбачено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, територія якої в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний кордон України», державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний кордон України», державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст.2 цього Закону України охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Відповідно до ч. ч.2, 5 ст.2 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон та забезпечується шляхом установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням.

Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Згідно ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», порядок перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення відповідних документів.

Починаючи з 27.04.2014 у м. Луганську створено організацію «ЛНР», одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (зокрема ст. ст. 2, 73), та яка відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною організацією, тобто стійким об`єднанням трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. При цьому, згідно із положеннями ст. 1 вказаного Закону організація визнається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Крім того, «Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором», затвердженим постановою Верховної Ради України №129-VIII від 27.01.2015; «Заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян»», схваленою постановою Верховної Ради України №145-VIII від 04.02.2015; «Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків»», схваленою постановою Верховної Ради України №337-VIII від 21.04.2015, «ЛНР» визнано терористичною організацією.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» та наказу ДФС України № 331 від 27.11.2014 «Про ліквідацію та створення окремих митних постів Донецької та Луганської митниць ДФС» пункт пропуску «Ізварине» Луганської митниці ДФС через бойові дії з боку «ЛНР» було ліквідовано.

Відповідно до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей 14.04.2017 № 222-ог), пункту 1.4. - громадяни України за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу, а іноземці та особи без громадянства - паспортного документу або документу, що його замінює (відповідно до п.п.1 п. 2 Положення про прикордонний режим, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147), а також внесення даних про таку особу до електронного реєстру, мають право на вільний та безперешкодний перетин лінії зіткнення через БП, КПВВ. Перетин лінії зіткнення поза визначеними БП чи КПВВ заборонено.

Таким чином, будь-яке переправлення осіб через державний кордон України в пункті пропуску «Ізварине», а також в інших пунктах, що тимчасово не підконтрольні державним органам України, та знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області, є незаконним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час та місці, але не пізніше 2014 року, невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з території Російської Федерації на ділянці Державного корону України, що тимчасово не підконтрольна державним органам України в районі тимчасово окупованих територій Луганської області, обрав у якості джерела накопичення засобів існування діяльність з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за що отримував грошові кошти від осіб, яким необхідно було виїхати на непідконтрольну Україні територію Луганської області через закриті пункти пропуску.

За для реалізації вищевказаного злочинного умислу невстановлена особа залучила ОСОБА_7 та з березня 2019 року ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, розділивши між ними певні функції у здійсненні організованих ним злочинів.

Далі, ОСОБА_7 через створений ним Інтернет-сайти: www.vip-buss.com.ua, www.minibus.in.ua, www.skyexpress.lg.ua, розмістив повідомлення про надання послуг автоперевезення осіб по території України, в тому числі до Луганської області через Російську Федерацію, не розкриваючи маршрут їх перевезення через закриті та непідконтрольні пункти пропуску Державного кордону України на лінії Державного кордону України (в районі Луганської області) з Російською Федерацією, приймав замовлення фізичних осіб на пасажирські перевезення, бронював для них місця в автобусі, повідомляв їм про марку та державний реєстраційних номер автобусу, визначав для пасажирів маршрут руху автобусу, місце збрів пасажирів та місяця стоянки, час відправлення, інформував про порядок проходження прикордонного контролю та оформлення відповідних документів, особисто та через інших невстановлених осіб, які супроводжували пасажирів по маршруту руху автобусу.

Так, 10.04.2019 з метою незаконної організації переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , отримавши вказівку від невстановленої особи, реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами прибула до м. Одеси.

Далі, отримавши відомості щодо списків пасажирів для перевезення, знаходячись в м. Одеса (адміністративна будівля Одеського залізничного вокзалу, на перехресті вул. Одеса-Головна/Італійський бульвар, стела «Я люблю Одесу» отримала плату від пасажирів, в сумі 1300 гривень (з однієї особи), за перевезення, серед яких були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , (які прямували до м. Луганськ - тимчасово окупована територія), попрямувала, разом із пасажирами маршрутом місто Одеса - Миколаїв Херсон - м. Мелітополь Запорізької область (на автостоянці біля житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Брив-ла-Гайярд, 11, (де здійснюється організована пересадка пасажирів до іншого автобусу, який продовжує рух по маршруту) Дніпро Харків (де здійснюється організована пересадка пасажирів до іншого автобусу марки «Setra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) Білгород (Російська Федерація - Росія) Россошь (Російська Федерація - Росія) - Богучар (Російська Федерація - Росія) - Ізварине (закритий пункт пропуску Державного кордону України) Краснодон (Луганської область - тимчасова окупована територія) Луганськ (Луганська область тимчасово окупована територія).

В подальшому, ОСОБА_4 , яка супроводжувала пасажирів, діючи спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, під час рейсу по вказаному вище маршруту, з метою забезпечення незаконного перетинання (перевезення) осіб, через державний кордон України до тимчасового окупованої території Луганської області через територію Російської Федерації , перебуваючи о 23 годині 30 хвилин 10.04.2019 в пункті пропуску «Гоптівка», Дергачівського району Харківської області (Україна), провели інструктаж з пасажирами рейсу та надавала поради по внесенню ними при заповненні міграційних карток та інформування працівників прикордонної служби України про кінцевий рух маршруту до території Російської Федерації, без зазначення дійсного маршруту руху автобусу до тимчасово окупованої території Луганської області, через територію Російської Федерації в зоні діяльності закритих пунктів пропуску державного кордону України.

Продовжуючи злочинні дії направлені на незаконне переправлення осіб через державний кордон України з Російської Федерації через закриті пункти пропуску державного кордону України в районі тимчасово окупованої території Луганської області, ОСОБА_4 , 24.07.2019 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, очолила сформовану групу громадян України, які прямували з м. Одеса до м. Луганськ, за вищевказаним маршрутом, через непідконтрольний пункт пропуску ДПС України з Російською Федерацією.

Так, приблизно о 05 год. 00 хв. 25.07.2019 в пункті пропуску «Гоптівка», Дергачівського району Харківської області (Україна), ОСОБА_4 , діючи із злочинним умислом, направленого на незаконне перевезення осіб через державний кордон України, із ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим слідством особами, провела інструктаж з пасажирами рейсу, які прямували до м. Луганськ та надала поради по внесенню ними при заповненні міграційних карток та інформування працівників прикордонної служби України про кінцевий рух маршруту до території Російської Федерації, без зазначення дійсного маршруту руху автобусу до тимчасово окупованої території Луганської області, через територію Російської Федерації в зоні діяльності закритих пунктів пропуску державного кордону України. Після проведення вищевказаного інструктажу, злочинні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України були припинені.

25.07.2019 року СВ Управління СБ України в Одеській області, в порядку ст.208 КПК України, затримано громадянина України ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

26.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в незаконному переправленні (перевезенні) осіб через державний кордон України з території Російської Федерації на ділянці державного корону України, що тимчасово не підконтрольна державним органам України в районі тимчасово окупованих територій Луганської області, в зоні діяльності закритих пунктів пропуску державного кордону України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, щодо декількох осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені. ОСОБА_4 співпрацює із органом досудового розслідування, не збирається переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрювану та заслухавши її захисника, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який карається позбавленням волі на строк до дев`яти років з конфіскацією майна, підозрювана офіційно не працевлаштована, не заміжня, тобто в неї відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому є підстави вважати, що підозрювана зможе переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки в останньої відсутнє офіційне джерело доходу для існування.

Можливість призначення підозрюваній, у разі визнання її винною, покарання у вигляді позбавлення волі, дані про особу підозрюваної, а саме, що вона офіційно не працевлаштована, не заміжня, дають достатні підстави вважати, що підозрювана зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної є запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, вказаним у клопотанні.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пред`явлена підозрюваній ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме: відповіддю на доручення з ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області від 27.06.2019, протоколом обшуку від 24.07.2019, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено записники, зі списками пасажирів, які прямували з м. Одеси до м. Луганськ, через непідконтрольні ДПС України пункти пропуску, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.05.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.05.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.05.2019, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 25.07.2019, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25.07.2019, протоколом огляду інтернет сайтів www.minibus.in.ua, www.skyexpress.lg.ua.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваної, яка офіційно не працевлаштована, зважаючи на те, що у досудовому розслідуванні кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштована, не заміжня, раніше не судима, співпрацює із органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», строком на 2 (два) місяці.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 38 420 (тридцять вісім чотириста двадцять) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрювану; провадження по справі 1-кс/522/14499/19.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 2 (місяці) і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваної, тобто з 25.07.2019 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.09.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.07.2019