Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/652/18
Провадження № 1-кп/499/17/19
У Х В А Л А

Іменем України

"01" жовтня 2019 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції з потерпілою ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000742 внесеного до ЄРДР від 20.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У дане судове засідання повторно було викликано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були присутні у якості понятих при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 по відтворенню подій дорожньо-транспортної пригоди, дані свідки викликалися до суду за клопотанням прокурора, забезпечення явки свідків було покладено на прокурора.

У даному судовому засіданні прокурор зазначила, що наразі неможливо доставити вказаних свідків у судове засідання, оскільки не можливо встановити місце проживання одного зі свідків, а інший свідок працює на роботі, звідки не може відлучитися, у зв`язку з чим, прокурор відмовилися від клопотання про виклик даних свідків та вважала за можливе продовжити розгляд справи.

Адвокат потерпілих у судовому засіданні вважав за необхідне встановити місце перебування вказаних свідків та допитати у судовому засіданні з метою підтвердження чи спростування обставин на які посилався обвинувачений у судовому засіданні, а саме щодо того, що при проведені слідчого експерименту йому не було надано можливість залучити захисника та не роз`яснювалися його права та обов`язки. Його думку підтримала потерпіла.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти виклику у судове засідання даних свідків, оскільки на її думку протокол проведення слідчого експерименту є недопустимим доказом, оскільки при його проведенні обвинувачений був у статусі свідка, а тому виклик та допит понятих у якості свідків є необґрунтованим та призведе до затягування строків розгляду справи. Її думку підтримав обвинувачений.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст. КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Так, у судовому засіданні 23.08.2019 року було задоволено клопотання прокурора та викликано у судове засідання, призначене на 16.09.2019 року свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були присутні у якості понятих при проведені слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 24.08.2017 року по відтворенню події ДТП від 20.08.2017 року.

Дані особи у судові засідання 16.09.2019 року та 01.10.2019 року не з`являлися, прокурор у судовому засіданні повідомила про неможливість встановлення місця перебування даних свідків.

Так, дослідивши протокол проведення слідчого експерименту від 24.08.2017 року, судом було встановлено, що ОСОБА_4 приймав участь у даному слідчому експерименті у якості свідка.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Так, дослідження протоколу слідчого експерименту було проведено у судовому засіданні 23.08.2019 року, разом з тим, враховуючи, що даний протокол було складено, а слідчий експеримент проведено з ОСОБА_4 , як свідком, то у відповідності до п.1 ч.3 ст.87 КПК України він є очевидно недопустимим.

Отже, у зв`язку з тим, що даний доказ визнано судом очевидно недопустимим, отже підстави для виклику свідків для підтвердження обставин зазначених в ньому та встановлення порядку його складення є недоцільним, оскільки призведе до затягування строків розгляду справи та в подальшому не буде мати жодного доказового значення для розгляду кримінального провадження та прийняття законного та обґрунтованого остаточного рішення по справі.

Керуючись 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_7 про виклик та допит свідків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Повний текст ухвали проголошено 03.10.2019 року о 17 годині 00 хвилин.

СуддяОСОБА_1