Справа № 297/1617/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2019 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), представника власника майна за ордером адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000580 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000580 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », власником та володільцем, якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), та який знаходиться на спецмайданчику Берегівського відділу поліції по вул. Сечені, 13, м. Берегове.

Клопотання мотивоване тим, що 06.08.2019 року о 07:05 годині до Берегівського ВП надійшло повідомлення від чергового ВПС «Лужанка» про те, що під час перетину кордону з Угорщини в Україну громадянином Угорщини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», номер кузова « НОМЕР_2 », реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_1 », який по базі «Інтерпол» рахується як викрадений. В подальшому, надіслав запит до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, 06.08.2019 року було отримано відповідь про те, що станом на 06.08.2019 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», номер кузова « НОМЕР_2 », значиться в обліках Генерального секретаріату МОКП-Інтерпол, як викрадений 29.06.2015 року, країна-ініціатор розшуку Португалія.

В ході огляду місця події на території ВПС «Лужанка» 06.08.2019 року був вилучений автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер кузова « НОМЕР_2 », реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_1 ». Автомобіль доставлений на спецмайданчик Берегівського ВП по вул. Сечені, 13, м. Берегове, де він зараз і знаходиться.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля є ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ).

Станом на 06.08.2019 року автомобіль «Mercedes-Benz», номер кузова « НОМЕР_2 », значиться в обліках Генерального секретаріату МОКП-Інтерпол, як викрадений 29.06.2015 року, країна-ініціатор розшуку Португалія.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити його з підстав наведених у ньому. Крім цього, зазначив, що вказаний автомобіль перебуває у розшуку, тому з метою збереження його, як речового доказу, слід накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль.

Старший слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав клопотання, просив його задовольнити, та визнав, що єдиною метою накладення арешту на автомобіль є збереження речового доказу. Крім цього, зазначив, що вилучений автомобіль знаходиться в базі Інтерпол як угнаний, у зв`язку з чим розпочате досудове розслідування.

Власник автомобіля ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаного клопотання та підтримав подані письмові заперечення. Так, зазначив, що два роки назад за клопотанням органу досудового розслідування вже накладався арешт на його автомобіль. Більше року автомобіль знаходився в арешті, та за цей час слідчі органи нічого не зробили, а саме не спростили і не довели, що його автомобіль був викрадений. Крім цього, пояснив, що вказаний автомобіль він купив у Германії ще у 2014 році, після цього знімав його з обліку та ставив на облік в Угорщині. Також, ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) зазначив, що в минулому році проходив технічний огляд транспортного засобу в Угорщині, та до нього ніяких претензій не було. Не зрозумілим для нього, як власника майна, є те, що автомобіль був куплений та оформлений договором купівлі-продажу у 2014 року, а у 2015 році його нібито, угнали в Португалії, тобто вказаний факт є неможливим. Крім цього, пояснив, що фактично проживає та працює в Англії, у зв`язку з чим перетинав декілька разів державні кордони, однак жодних претензій до нього як власника автомобіля не було.

Представник власника майна ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання пояснив при цьому, що в рамках іншого кримінального провадження вже накладався арешт на вказаний автомобіль та він один рік шість місяців знаходився на штрафмайданчику. Крім цього, за вказаним фактом було проведено експертизу, яка показала, що ніяких зміну номер кузова та двигуна не вносилось. В подальшому, вказане провадження було закрито слідчим. Також, представник зазначив, що по даному факту було внесено відомості до ЄРДР як підробка документів, а тому підстав для накладення арешту на автомобіль немає. Вказане буде порушувати права власника автомобіля на право користування, розпорядження ним.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, власника майна та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Зі змісту поданого старшим слідчим клопотання вбачається, що арешт автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », власником та володільцем, якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), полягає у збереженні речового доказу в кримінальному провадженні № 0000580 від 06.08.2019 за ознаками передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України кримінального правопорушення, яким відповідно до постанови старшого слідчого ОСОБА_4 від 06.08.2019 про визнання речовими доказами, є вищевказаний автомобіль, та який поміщений на штрафмайданчик Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області (а.с. 19-20).

До клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам, у тому числі й громадянину Угорщини ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ), про підозру в учиненні передбаченого ч. 4 ст. 358 КПК України кримінального правопорушення.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання .

Так, із долучених до матеріалів клопотання вбачається, що 27 грудня 2017 року за результатами розгляду клопотання громадянина Угорщини ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді за № 297/2858/17 скасовано, накладений на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року в кримінальній справі № 297/79/17 (кримінальне провадження № 0000015) арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «E220», 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 » (а.с. 15-18).

Із долученого в судовому засіданні копії висновку експерта № 9/38 від 27 червня 2017 року експертами встановлено, що на досліджуваному автомобілі марки «Mercedes-Benz», моделі «E220», 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 та номерне позначення двигуна НОМЕР_4 не змінювалось, тобто виконані заводським способом та є первинними (а.с. 41-44).

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя встановив, що з матеріалів клопотання не вбачається, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) у даному кримінальному провадженні є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто ні прокурор, ні слідчий не надали слідчому судді будь-які докази про те, що в даному кримінальному провадженні власник тимчасово вилученого автомобіля ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ) є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Доводи клопотання про те, що арешт накладається на автомобіль як речовий доказ у справі, слідчий суддя вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, належним чином не вмотивованими.

Так, слідчий суддя вважає, що приєднані до клопотання докази не підтверджують, що автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутий кримінально протиправним шляхом, спеціально виготовлений або пристосований для вчинення злочинів.

Крім того, із клопотання старшого слідчого не вбачається у чому саме полягає доказове значення тимчасово вилученого автомобіля при розслідуванні кримінального провадження за фактом підробки офіційного документу, оскільки предметом кримінального правопорушення за ст. 358 ч. 4 КК України є документи, а не транспортні засоби, а слідчий не просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , власником якого є громадянин Угорської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ).

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого про те, що автомобіль є речовим доказом, на якому можуть зберігатися сліди вчинення кримінального правопорушення, вважає належним чином не вмотивованим, таким, що не відповідає вимогам закону.

При оцінці доводів клопотання та прийнятті судового рішення, слідчий суддя враховує й те, що на належному ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) автомобілі відсутні будь-які сліди від кримінального правопорушення, оскільки згідно висновку експерта № 9/38 від 27.06.2017 року встановлено, що на досліджуваному автомобілі марки «Mercedes-Benz», моделі «E220», 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова: НОМЕР_2 , та номерне позначення двигуна НОМЕР_4 не змінювалось, тобто виконані заводським способом та є первинними.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що, визнаючи речовим доказом належний ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) автомобіль, орган досудового розслідування не врахував те, що до ЄРДР були внесені відомості за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, а у постанові старшого слідчого не міститься даних про визнання речовими доказами яких-небудь документів, які на думку старшого слідчого могли б бути підробленими, у тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З урахуванням вищевикладеного доводи клопотання про необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна для запобігання його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також те, що таке майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям, слідчий суддя відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами судового провадження.

Також орган досудового розслідування не довів, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого трагнспортного засобу може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті і шляхом застосування менш обтяжливих заходів забезпечення цього провадження.

Так, на вказаний автомобіль, при аналогічних підставах та обставинах слідчим суддею був накладений арешт по іншому кримінальному провадженню та він був арештований і знаходився на штрафмайданчику органу досудового розслідування півтора року. В решті, арешт на автомобіль був скасований, а справа 29.03.2018 року слідчим закрита.

Враховуючи все вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на автомобіль із викладених у клопотанні мотивів та долучених у судовому засіданні матеріалів не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000580 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1