Справа № 128/2147/18
ВИРОК
Іменем України
18 листопада 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5
пред-ка позивача ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000051 від 14.01.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Йишсоо, Пайде району, Естонії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніш не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 14 січня 2018 року близько 15:00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі зі сполученням Вінниця - Тиврів, в напрямку м. Тиврів, неподалік с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, не переконався в безпечності маневру, а також в тому, що його дії не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з технічно справним автомобілем марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_5 та рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 757 від 29.06.2018 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми тіла, забій та садна лобної ділянки, закрита хребтова спинномозкова травма переломи поперечних відростків L1- L2 (1-го та 2-го поперекових хребців), садно правої кисті, забій та міжм`язева гематома поперекової ділянки, забій правого стегна. Дані травми відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригод пасажир автомобіля марки «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 756 від 27.06.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритий (з наявністю ран по переднє зовнішній поверхні) перелом обох кісток правої гомілки в верхній третині зі зміщенням, відкритий (з наявністю рани по передній поверхні) перелом обох кісток гомілки, в нижній третині зі зміщенням, садна потилиці справа, садна носа та нижньої губи. Дані травми відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки відкритий перелом діафізу великогогомілкової кістки являється небезпечним для життя в момент заподіяння (п.2.1.3 «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Згідно із висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 443 від 30.07.2018: «Робоча гальмівна система автомобіля марки «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , знаходиться в технічно несправному, проте працездатному стані та не відповідає вимогам п. 31.4.1. (а) Правил дорожнього руху України, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дану несправність задовго перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду. Ходова частина автомобіля марки «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , до моменту ДТП перебувала в технічно несправному та непрацездатному стані та не відповідала вимогам п. 31.4.5. (г) Правил дорожнього руху України, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дану несправність перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 420а від 26.06.2018, в діях водія автомобіля марки «Rover 620» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху. Невідповідність же дій, що не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1, 31.4.1. (а), 31.4.5. (г) Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 31.4.1. (а) - Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, в яких змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника; п. 31.4.5. (г) - Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, в яких на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 31.4.1. (а), 31.4.5. (г) Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному. Суду показав, що 14.01.2018 року він рухався на автомобілі марки «Rover 620» в с. Ярішівку по автодорозі «Вінниця-Турбів», в салоні також перебував його знайомий ОСОБА_9 , якого він підвозив. Неподалік від с. Іванівка, його занесло при повороті і він допустив зіткнення з автомобілем «Isuzu», під керуванням ОСОБА_5 . В наслідок ДТП він втратив свідомість та прийшов в себе вже в лікарні з пошкодженням ноги. В ДТП також постраждав ОСОБА_9 , у якого було зламано обидві ноги та ОСОБА_5 . Зазначив, що автомобіль свій придбав за півроку до події, знав, що на задній осі в нього стояли різні шини. Автомобіль має задній привід. В день ДТП вживав за час до події спиртне, випив до 0,5 л. горілки. У скоєному розкаявся, матеріальний збиток ОСОБА_9 відшкодував в позасудовому порядку, потерпілому ОСОБА_5 відшкодував матеріальні збитки за лікування на суму 4500 грн. Решту позовних вимог визнав повністю в судових дебатах.

Потерпілий ОСОБА_5 допитаний у судовому засіданні суду показав, що працював водієм у ТОВ «МІЛК ТРАНС» на молоковозі. 14.01.2018 року він вертався з рейсу на автомобілі товариства «Isuzu», державний номерний знак НОМЕР_2 , Тиврівською трасою. Коли він проїхав с. Іванівку, на повороті йому на зустріч виїхав автомобіль «Rover» і він прийняв рішення тікати на обочину, але «Rover» достав його і там, і відбулося зіткнення. До тями він прийшов вже у лікарні, з переломами кісток, і тривалий час лікувався як у лікарні, так і дома. В наслідок ДТП він переніс інфаркт, отримав 3 групу інвалідності, був змушений звільнитися з посади водія, оскільки вже не міг виконувати свої попередні обов`язки, втративши 50 відсотків працездатності, згідно рішення лікарської комісії. Зазначив, що обвинувачений відшкодував йому 4500 грн. матеріального збитку, і на вказану суму він зменшив свій позов, в решті позов підтримав. Просив стягнути 1 157,59 грн. матеріальної шкоди в зв`язку з необхідністю придбання ліків, 74 812,63 грн. втраченого заробітку, а саме, 50 відсотків від заробітку в зв`язку з втратою працездатності на половину, на період встановлення інвалідності з 14.06.2018 року по 01.07.2019 року, та с тягнути з обвинуваченого на його користь 50 000 моральної шкоди та 2000 грн. витрат на послуги адвоката.

Представник цивільного позивача ОСОБА_6 допитаний у судовому засіданні суду показав, що в наслідок ДТП від 14.01.2018 року, скоєного з вини ОСОБА_4 було пошкоджено належний товариству «МІЛК ТРАНС» молоковоз марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_5 . Згідно з висновком експерта №122 від 20.03.2018 року матеріальний збиток, завданий товариству складає 694 930 грн. Вказаний збиток добровільно не відшкодований, та підлягає до стягнення з ОСОБА_4 .

Потерпілим ОСОБА_9 подано заяву про слухання кримінального провадження у його відсутність. Претензій до обвинуваченого він не має, обвинуваченого просить покарати не суворо.

За згодою учасників судового розгляду та обвинуваченого, дослідження обставин та доказів обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого, представника цивільного позивача та дослідженням письмових доказів. На допиті свідків жодна зі сторін кримінального процесу не наполягала.

Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доводиться, окрім власних показів обвинуваченого, потерпілого та представника цивільного позивача, оглянутими у судовому засіданні та дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 14.01.2018 року в с. Лука Мелешківська, з фототаблицями за яким було зафіксовано розташування транспортних засобів та слідова інформація на автодорозі зі сполученням Вінниця - Тиврів, в напрямку м. Тиврів, неподалік с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області (т. 2 а.к.п. 3-6, 7-10),

-Постановою про приєднання до кримінального провадження речового доказу від 14.01.2018 року по КП № 000051 від 14.01.2018 року, а саме автомобілів: «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 (т. 2 а.к.п. 12);

-Розпискою ОСОБА_6 про отримання на відповідальне зберігання автомобіля марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 (т. 2 а.к.п. 13);

-Копією технічного паспорту на автомобіль марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 (т. 2 а.к.п. 14,15);

-Висновком експерта № 242 ОБСМЕ зразків крові ОСОБА_4 , за яким в крові досліджуваного виявлено етиловий спирт у концентрації 2,0 проміле; наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т.2 а.к.п.16-17);

-Висновком експерта № 122 від 20.03.2018 року Вінницького НДЕКЦ, за яким матеріальний збиток завданий власнику автомобіля марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 2013 року відповідно до пошкоджень в наслідок ДТП з ПДВ складає 694 930,70 грн. (т. 2 а.к.п. 20-33);

-Висновком експерта № 757 від 29.06.2018, Вінницького ОБСМЕ за яким ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми тіла, забій та садна лобної ділянки, закритої хребтової спинномозкової травми переломи поперечних відростків L1- L2 (1-го та 2-го поперекових хребців), садно правої кисті, забій та міжм`язева гематома поперекової ділянки, забій правого стегна. Дані травми відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (т. 2 а.к.п 34-35);

-Висновком експерта № 756 від 27.06.2018 року Вінницького ОБСМЕ, за ознаками тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , за якими останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого (з наявністю ран по переднє зовнішній поверхні) перелому обох кісток правої гомілки в верхній третині зі зміщенням, відкритого (з наявністю рани по передній поверхні) перелому обох кісток гомілки, в нижній третині зі зміщенням, садно потилиці справа, садно носа та нижньої губи. Дані травми відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки відкритий перелом діафізу великогогомілкової кістки являється небезпечним для життя в момент заподіяння (п.2.1.3 «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Садна на потилиці справа, садна носа та нижньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2.а.к.п. 36-37);

-Висновком експерта № 203 від 02.04.2018 року Вінницького НДЕКЦ за яким, по питанню № 1: на момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 2013 року, знаходиться у працездатному стані; у деталях та вузлах рульового керування автомобіля «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 2013 року на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку ДТП не виявлено; на момент експертного огляду робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 2013 року, знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через несправності вказані у дослідницькій частині висновку; у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 2013 року, на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які могли б виникнути до ДТП не виявлено; зазначені несправності виникли в процесі розвитку події ДТП (т. 2 а.к.п. 40-43);

-Висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 443 від 30.07.2018: відповідно до якого «Робоча гальмівна система автомобіля марки «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , знаходиться в технічно несправному, проте працездатному стані та не відповідає вимогам п. 31.4.1. (а) Правил дорожнього руху України, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дану несправність задовго перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду. Ходова частина автомобіля марки «Rover 620», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , до моменту ДТП перебувала в технічно несправному та непрацездатному стані та не відповідала вимогам п. 31.4.5. (г) Правил дорожнього руху України, причому водій мав об`єктивну можливість виявити дану несправність перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду (т. 2 а.к.п. 46-51);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 року по КП № 000051 від 14.01.2018 року за участю ОСОБА_5 під час якого ОСОБА_5 показав, як рухаючись по автодорозі сполученням Вінниця-Турбів 14.01.2018 року в районі виїзду з заокруглення траси побачив, що йому на зустріч раптово виїхав автомобіль марки «Rover» і він почав гальмувати, повернув кермо праворуч, щоб попередити ДТП, однак це результату не дало і автомобіль «Rover» здійснив зіткнення з автомобілем «Isuzu», який перебував під його керуванням. Його автомобіль зконтактував з автомобілем передньою частиною та лівою боковою частиною, отримавши значні пошкодження (т. 2 а.к.п. 58-60);

-Висновком судової авто-технічної експертизи № 420а від 26.06.2018, відповідно до якого, в діях водія автомобіля марки «Rover 620» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху. Невідповідність же дій, що не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.к.п. 63-67);

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно ст.377 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

В силу п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Таким чином, суд, відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, є в силу ст.89 КК України раніше не судимим, добровільно частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, суспільно небезпечні зміни в об`єкті кримінально-правової охорони, які настали внаслідок вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді реального позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, але не на максимальний термін передбачений санкцією ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, суд враховує, що не є втраченою можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого у більш короткий термін його ізоляції від суспільства. Вказана обставина підтверджується засудженням останнім своєї протиправної поведінки, яка може свідчити про дійсне прагнення стати на шлях виправлення та перевиховання.

Суд не вбачає наявності підстав для застосування нормативних положень ст.75 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого від відбуття покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання.

При цьому суд враховує позицію потерпілих та цивільного позивача, щодо призначення обвинуваченому міри покарання, відсутність активної позиції обвинуваченого по відшкодуванню матеріальної шкоди цивільному позивачу, незначне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_5 , а також грубе порушення ОСОБА_4 вимог ПДР, які потягнули за собою тяжкі наслідки, а саме, керування транспортним засобом, що перебуває у завідомо для обвинуваченого технічно несправному стані, та перебування самого ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує допущене грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на максимальний строк, передбачений санкцією ст.286 ч.2 КК України.
Щодо цивільних позовів заявлених потерпілим та цивільним позивачем ТОВ «МІЛК ТРАНС» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, суд приймає до уваги положення ст.ст.128-129 КПК України та ст.1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до вимог закону.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Суд враховує позицію, викладену у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», згідно якої розмір моральної шкоди ґрунтуються на душевних стражданнях та фізичному болі, які потерпіла сторона зазнала внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, та втрати душевної рівноваги внаслідок вимушених змін звичайного життєвого укладу, стресу.
Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, які узгоджуються з роз`ясненнями, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної немайнової шкоди №4 від 31.03.1995р. (зі змінами), враховуючи майновий стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1157,59 грн. за лікування, та 74812,63 грн. за втрачений заробіток (5985,01 грн. щомісячно) за період з 14.06.2018 року по 01.07.2019 року (втрата працездатності на 50 відсотків з призначенням 3 групи інвалідності підтверджується довідкою МСЄК - 1 том а.к.п. 40-43, та довідкою щодо виплати заробітної плати ТОВ «МІЛК ТРАНС» №46 від 12.09.2018 р. - 1 том а.к.п.42). Також суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду на користь потерпілого в розмірі 30 000 грн.
При цьому, суд виходить з того, що ОСОБА_5 в наслідок ДТП втратив працездатність на 50 відсотків, отримав інвалідність 3 групи, був зміщений тривалий час лікуватися, відчувати фізичний біль та душевні страждання від отриманих травм та їх наслідків, а також ту обставину, що потерпілий звільнитися з раніш займаної посади водія, так як не міг виконувати вказані обов`язки, чим змінив свій життєвий уклад.
Відносно позову, заявленого ТОВ «МІЛК ТРАНС» до ОСОБА_4 щодо стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з того, що суду є доведеним належність транспортного засобу «Isuzu NQR 75 P», д.н.з. НОМЕР_2 позивачу. Згідно висновку товарознавчої експертизи №122 від 20.03.2018 року матеріальний збиток, завданий товариству складає 694 930 грн. Вказаний збиток підлягає до стягнення з ОСОБА_4 в повному обсязі.

З обвинуваченого ОСОБА_4 також згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави, підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, які становлять 5 005 грн. 00 коп.

До вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

До вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання:

Накласти на ОСОБА_4 відповідні зобов`язання:

1) прибувати за викликом до суду у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії запобіжного заходу встановити до 17.01.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 5 005 грн.00 коп.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛК ТРАНС» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином внаслідок ДТП задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛК ТРАНС» матеріальну шкоду в розмірі 694 930 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1157,59 грн., втрачений заробіток в розмірі 74 812,63 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., а також витрати на послуги адвоката в розмірі 2000 грн.

Речові докази, а саме, автомобіль марки «Isuzu NQR 75 P», державний номерний знак НОМЕР_2 2013 року, переданий на відповідальне зберігання власнику, повернути у повне розпорядження власнику ТОВ «МІЛК ТРАНС».

Речовий доказ автомобіль марки «Rover 620», номерний знак НОМЕР_1 , залишити під арештом за ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2018 року в зв`язку з наявністю задоволених позовних вимог щодо стягнення шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1