Єдиний унікальний № 500/5690/19
Провадження № 1-кп/500/473/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості

15 серпня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000926, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котловина Ренійського району Одеської області,, зареєстрованого за адресою: зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

Суть питання, що вирішується
1.05 серпня 2019 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками та з угодою про визнання винуватості від 31 липня 2019 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, в якому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має або затвердити угоду, або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК.

Встановлені судом обставини
2.Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471- XII від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998, 20 червня 2019 року приблизно о 10:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись по вул. Чкалова в м. Ізмаїлі незаконно придбав шляхом знахідки кастет, після чого привласнив його собі та носив у кишені з метою самооборони до 19:35 години 20 червня 2019 року, коли в період часу з 19:35 години до 20:00 години в ході огляду місця події біля будівлі Будинку культури ім.Шевченка Т.Г., розташованого по пр. Суворова № 44 в м.Ізмаїлі Одеської області у ОСОБА_3 виявлено та вилучено вказаний кастет.
3.Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст.263 КК України, за ознаками носіння холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу.

4.В судовому засіданні ОСОБА_3 , повністю визнавши вину у вчиненні зазначеного злочину, пояснив, що вказаний кастет дійсно він носив, але знайшов його не о 10:00 год., як було зазначено в обвинувальному акті, а приблизно за 20 хвилин до того, як він видав його поліцейським. Крім того, вказаний кастет не вилучили у нього, а він його добровільно видав на запитання службовців Національної гвардії. Про те, що його може бути звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України у зв`язку з добровільною видачою ним вказаної зброї йому не роз`яснювали та йому ці положення не були відомі.

5.Відповідно до оголошеного в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 20.06.2019 р., ОСОБА_3 на питання співробітників поліції, чи є у нього заборонені речі, відповів, що є та добровільно видав металевий предмет зовні схожий на кастет.

6.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні наполіг на затвердження угоди про визнання винуватості, а захисник ОСОБА_5 з урахуванням отриманої інформації під час судового розгляду заперечив проти затвердження угоди, зазначивши, що є потреба в проведенні судового розгляду по суті для з`ясування питання добровільності видачі ОСОБА_3 кастету, а затвердження угоди за таких обставин суперечитиме інтересам його підзахисного ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
7.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та угоду про визнання винуватості, дійшов висновку, що в затвердженні угоди необхідно відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

8.Так, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним.

9.З урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , а також змісту протоколу огляду місця події від 20.06.2019 р. підлягають дослідженню та встановленню обставини добровільності здачі ОСОБА_3 органам влади зброю, а також підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності згідно ч. 3 ст. 263 КК України. Тому умови угоди щодо призначення покарання ОСОБА_3 порушують його право бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України. При цьому суд наголошує на тому, що положення ч. 3 ст. 263 КК України про звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку добровільної здачі нею зброї органам влади є імперативними та не залежать від волі суб`єктів правозастосування, а саме органу досудового розслідування, прокуратури чи суду.

10.Крім того, згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою лише прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого.

11.Частиною 6 ст. 474 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

12.Як було вище зазначено, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що йому не роз`яснювали право бути звільненим на підставі ч. 3 ст. 263 КК України у зв`язку з добровільною видачою ним органам влади зброї, у зв`язку з чим у суду є сумніви щодо добровільності позиції підозрюваного ОСОБА_3 щодо укладання та затвердження угоди. Тому в даному випадку і з цієї підстави слід відмовити в затвердженні угоди.

13.Відповідно до абз. 8 ч. 7 ст. 474 КПК України, якщо в затвердженні угоди судом відмовлено, то досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

14.Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування.

15.Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом.

16.Таким чином, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 7 ст. 474, ст. 475 КПК України за наслідками розгляду питання про затвердження угоди про визнання винуватості, що надіслана до суду разом з обвинувальним актом, суд може прийняти рішення лише про затвердження угоди або про відмову в затвердженні угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, приймати інші рішення в даному конкретному випадку з урахуванням положень ч. 3 ст. 26 КПК України суд не уповноважений, оскільки на розгляд суду винесено питання лише про затвердження угоди.

17.Тому, оскільки на підставі п. п. 3, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, то відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314, абз. 8 ч. 7 ст.474 КПК України кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для провадження досудового розслідування в загальному порядку, оскільки угода про визнання винуватості була укладена на стадії досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 314, 370 372 КПК України, суд

постановив:
1.Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 31 липня 2019 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст.263 КК України повернути прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1