Справа № 545/1375/19
Провадження № 1-в/545/349/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області м. Полтави спільне подання Державної установи « Надержинщинська виправна колонія № 65 » та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Ганнівка Братського району Миколаївської області, мешканці АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта загальна середня, не працює, раніше судимої :

-15.10.2006 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі,

За даною справою засуджена 16.11.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186,70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 16.05.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

початок строку покарання 16.05.2017 року, кінець строку 28.01.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація ДУ « Надержинщинська ВК № 65 » та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженої ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом частину строку покарання і стала на шлях виправлення.

Від засудженої та представника колонії до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, вважає, що засудженою фактично не відбута частина строку покарання та вона на шлях виправлення не стала, має лише одне заохоченні, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.537 ч. 3 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч.ч. 3,4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення та відбув 1/2 частину строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено , ОСОБА_5 раніше судима за вчинення особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний тяжкий злочин, за який засуджена 16.11.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186,70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджена за вироком суду відбуває покарання із 16.05.2017 року, за час відбування покарання має лише одне заохочення, застосоване безпосередньо перед направленням матеріалу до суду 01.04.2019 року.

Під час тримання в слідчому ізоляторі ОСОБА_5 характеризувалась задовільно.

Як вбачається із характеристики на засуджену від 04.06.2018 року, ОСОБА_5 характеризується негативно,до виконання трудових обов`язків відноситься пассивно, ініціативи не проявляє, допускає порушення вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня, на заходи виховного характеру реагує, але висновків не робить, тяжкість скоєного злочину не усвідомлює ( а.о.с. 62-63 ).

Даний факт підтверджується витягом із протоколу засідання комісії установи від 04.06.2018 року № 14, згідно якого засудженій ОСОБА_5 відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такій, що не стала на шлях виправлення ( а.о.с. 70 ).

Згідно характеристики на засуджену від 11.05.2019 року, ОСОБА_5 на даний час характеризується позитивно. В той же час має виконавчий лист, за яким шкода не відшкодована.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 неодноразово було відмовлено у застосуванні заохочень у зв`язку із неналежною поведінкою ( а.о.с. 101,119 ).

Згідно довідки ДП « Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України № 65 », ОСОБА_5 працевлаштована на ручні роботи у швейну бригаду № 31, проте норми виробітку не виконує, норма виробітку за період роботи становить від 2 до 12 %.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього

готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Таким чином, суд вважає, що застосування до засудженої під час відбування покарання одного заохочення свідчить про те , що у засудженої ОСОБА_5 почали проявлятися позитивні тенденції в поведінці , але встановлені судом обставини , дані про її особу, не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці остання довела своє виправлення і до неї може бути застосована заміна невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.537 ч.3 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні спільного подання адміністрації Державної установи « Надержинщинська виправна колонія № 65 » та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким покарання у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1