Справа № 745/19/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/790/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду судове провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року відносно останнього,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погодившись з ухвалою суду 1 інстанції захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу щодо останнього скасувати та у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити. Також просить задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено та продовжено останньому строк тримання під вартою до 13 листопада 2019 року.

Також оскаржуваною ухвалою в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовлено.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд обґрунтував своє рішення тим, що заявлений ризик, яким виправдовується тримання обвинуваченого під вартою, не зменшився, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_7 перебував у розшуку, про що свідчать постанови органу досудового розслідування, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, а тому обвинувачений може переховуватися від суду. Також судом враховано те, що до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою дане кримінальне провадження може не завершитися.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що на даний час кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 знаходиться на розгляді в Менському районному суді, по справі допитані свідки, потерпілі, досліджені всі матеріали кримінального провадження.

На думку апелянта, в ході розгляду даного клопотання прокурором не надано доказів та не доведено, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню. Тобто, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час відсутні.

Вважає, що прокурором не доведено, що заявлені ризики не зменшились, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Сторона захисту звертає увагу, що у ОСОБА_7 є цивільна дружина та малолітня дитина, є матір пенсійного віку та батько інвалід 1 групи, за яким потрібен постійний догляд. Вказане свідчить про міцні родинні та соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали кримінального та судового проваджень, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами провадження встановлено, що на розгляді у Менському районному суді Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000098 від 29.05.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 189 КК України.

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 06.12.2018 року, під час досудового розслідування, до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В подальшому строк тримання його під вартою неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05.08.2019 року до 02 жовтня 2019 року.

За змістом ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як останній під час досудового розслідування перебував у розшуку, а тому він може переховуватися від суду. Крім того, до сплину строку тримання обвинуваченого під вартою, дане кримінальне провадження може не завершитися.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Дані про особу обвинуваченого та наявність міцних родинних і соціальних зв`язків, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду з врахуванням вищевказаних обставин.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4