Номер провадження 11-сс/816/439/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 07 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 14 березня 2019 року,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_8 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Слідчим суддею не було враховано, що слідчий під час винесення оскаржуваної постанови проігнорував усні та письмові клопотання про необхідність допиту ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які можуть повідомити суттєві обставини для даного кримінального провадження. Крім того, слідчий у постанові робить посилання на показання свідка ОСОБА_12 , однак дана особа взагалі є невідомою і при передачі коштів присутня не була. Фактично в основу постанови слідчим було покладено показання ОСОБА_13 , який є зацікавленою особою. Крім того, слідчим та слідчим суддею було зроблено помилковий висновок про цивільно правовий характер відносини виниклих між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Постановою слідчого від 07 вересня 2019 року було закрито кримінальне провадження № 0000742 від 14 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

01 жовтня 2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на вище зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження звернувся ОСОБА_6 , яку мотивував тим, що постанова слідчого є передчасною, оскільки слідчим не було проведено всіх слідчих дій направлений на об`єктивне з`ясування всіх обставин кримінального провадження, зокрема, не проведено допит ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , а показання свідка ОСОБА_10 були явно перекручені слідчим. Крім того, слідчим безпідставно зроблено висновок про наявність в даному випадку цивільно правових відносин та про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги ОСОБА_6 , вивчивши матеріали за скаргою ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зміст скарги ОСОБА_6 до слідчого судді засвідчує, що останній не погоджується з висновками слідчого викладеними в постанові від 07 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 14 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

За матеріалами кримінального провадження вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР 14 березня 2019 року відомостей про вчинене кримінальне правопорушення стала ухвала слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми про зобов`язання розпочати за заявою ОСОБА_6 від 04 лютого 2019 року досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000742, встановив, що по даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Його результати мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Беручи до уваги обставини провадження судова колегія вважає досудове розслідування було проведено неповно та не об`єктивно.

З матеріалів провадження вбачається, що на час винесення оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження всіх слідчих дій проведено не було, про що обґрунтовано зазначає і ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів, звертає увагу, що в рамках даного кримінального провадження слідчим не було допитано осіб, про яких зазначав ОСОБА_6 , і які б, на його думку, повідомили суттєву для кримінального провадження інформацію, а більш того допитано в якості свідка особу, яка за поясненнями ОСОБА_6 , йому не відома, та не була свідком при передачі коштів.

Вказаним обставинам слідчим суддею, під час розгляду скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, не було надано ретельного аналізу та перевірки.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним». Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови слідчий не забезпечив ефективність досудового розслідування, оскільки не забезпечив повне збирання доказів.

Крім того, колегія суддів погоджується і з доводами апеляційної скарги з приводу відсутності належного мотивування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, тобто не відповідність її вимогам ст. 110 КПК України, що також не отримало належної оцінки з боку слідчого судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті кримінального провадження (а. п. 5) обмежився лише викладом пояснень двох осіб, це ОСОБА_6 (особи, що нібито давала грошові кошти) та ОСОБА_13 (особи, що нібито брала грошові кошти). Також, слідчим було зроблено посилання на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , однак суті цих пояснень відображено не було, лише було зазначено, що вказані особи не були очевидцями обставин кримінального провадження. Фактично постанова слідчого базується на поясненнях осіб, які є зацікавленими у результатах розгляду справи, а тому надання переваги поясненням однієї із цих осіб слідчим мало б бути як мінімум підтверджено доказом отриманим із іншого джерела, а ніж пояснення самих братів ОСОБА_15 .

Згідно ст. 110 ч. 5 КПК України постанова слідчого, прокурора, серед іншого має містити: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; зміст прийнятого процесуального рішення.

Оскільки рішення про закриття кримінального провадження, згідно ст. 283 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, тому до вказаного рішення висуваються особливі вимоги до його змісту та достатності мотивів.

За своєю суттю постанова про закриття кримінального провадження є певним аналогом судового рішення, оскільки нею фактично завершується стадія досудового розслідування, а тому вимоги до її вмотивованості є аналогічні і до вмотивованості судового рішення.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97 ЄСПЛ зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Аналізуючи вище наведені норми закону колегія суддів вважає, що постанова слідчого не відповідає критерію вмотивованості.

Зважаючи, що вказані ОСОБА_6 обставини можуть вплинути на повноту досудового розслідування, тому лише після проведення всіх слідчих дій, в тому числі зазначених особою, що оскаржує постанову слідчого, провадження може бути закрите.

Крім того, звертають увагу на себе і висновки слідчого судді стосовно того, що у даному випадку показання свідків суттєвого значення не мають, оскільки обставини наявності чи відсутності боргу не можуть встановлюватися показами свідків.

Фактично слідчий суддя в даному випадку встановив, що по даному кримінальному провадженню відсутні докази для доведення складу кримінального правопорушення, що має робитися виключно слідчим, оскільки саме він за КПК України наділений правом розпочинати досудове розслідування, кваліфікувати діяння, збирати докази, проводити слідчі дії, закінчувати досудове розслідування.

За даних обставин кримінального провадження, слідчий суддя, позбавлений був можливості робити висновки про перспективу доказів у кримінальному провадженні, натомість він може лише констатувати чи було вжито слідчим дій для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, опираючись при цьому на доводи сторін, або ж ні.

На вище зазначені обставини не звернув уваги слідчий суддя та не надав їм оцінку у своєму рішенні, що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України) і постановлення нової ухвали (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 07 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

При цьому, зі скасуванням постанови слідчого про закриття кримінального провадження досудове розслідування підлягає продовженню органом досудового розслідування в загальному порядку до прийняття відповідного процесуального рішення, передбаченого ст. 283 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 жовтня 2019 року щодо відмови у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 та скасувати постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 від 14 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, а матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4