Номер провадження 11-сс/816/372/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий-криміналіст відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про продовження застосування відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України та ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а також необхідністю закінчити проведення ряду слідчих дій.

За матеріалами клопотання ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились в організації закінченого замаху на вбивство двох осіб, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення з тих причин, що між ним та його батьком ОСОБА_11 і зведеною сестрою ОСОБА_12 , 2004 року народження, склались неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_11 фінансово забезпечував лише доньку, тому та для поліпшення свого фінансового стану ОСОБА_9 запропонував раніше знайомій йому ОСОБА_13 вчинити вбивство його батька та сестри за винагороду в сумі 50000 грн. Для цього ОСОБА_9 передав ОСОБА_13 зброю та набої. 10 липня 2019 року близько 13-30 год. ОСОБА_13 , прибувши за адресою: АДРЕСА_2 здійснила близько двох пострілів у ОСОБА_11 та близько трьох пострілів у ОСОБА_12 , але не довела свої дії до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки потерпілі вкрилися від пострілів.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року клопотання задоволено, ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 24-00 год. 11 жовтня 2018 року. Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, існують та не зменшилися заявлені в клопотанні ризики та з об`єктивних причин неможливо завершити досудове розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити обраний підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у період з 20-00 год. вечора до 08-00 год. ранку з носінням електронного засобу контролю та з покладенням на ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена з допущеними судом порушеннями норм кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_8 зазначає, що з часу повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, ризики, передбачені ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджуються. Відомостей про те, що в матеріалах кримінального провадження наявні будь-які офіційні дані незаконного тиску чи впливу на свідків, потерпілих, підозрюваних та інших осіб у сторони обвинувачення немає, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, оскільки всі докази по справі знаходяться у прокурора, доступ до доказів з метою знищення у підозрюваного відсутній. ОСОБА_9 належним чином ставився до виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не намагався жодного разу перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати нові злочини не збирається. Також захисник вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що потерпілими в кримінальному правопорушенні є близькі родичі підозрюваного (батько та сестра), при цьому після вчинення злочину відносно них, ОСОБА_9 нікуди не втік, залишився на території міста Суми, відвідував батька в лікарні, надавав підтримку.

Судом не враховано й те, що підозрюваний раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має громадянство України та постійне місце проживання, не має на меті переховуватись від суду та має можливість перебувати під домашнім арештом, як за адресою своєї реєстрації в АДРЕСА_3 , так і в квартирі, котра належить підозрюваному на праві власності (1/2 частина) у АДРЕСА_1 , де він характеризується позитивно. Крім того, ОСОБА_9 має сталі соціальні зв`язки дружина та двоє дітей, яких він утримує та підтримує із родиною позитивний емоційний зв`язок, в тому числі з батьком, котрий в своїх показах не повідомляв про негативні відносини з потерпілим. Також апелянт вказує, що ОСОБА_9 хоча офіційно і не працевлаштований, але постійно працював у свого батька ОСОБА_11 на підприємстві з продажу одягу, допомагав проводити ремонти в приміщенні батька.

На думку захисника, продовжуючи ОСОБА_9 строк тримання під вартою, суд не дотримався вимог Конституції України та КПК України, не врахувавши, що виключною метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК.

Крім того, наголошує й на тому, що слідчим суддею не було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема судові рішення «Тодоров проти України», «Клішин проти України», «Харченко проти України» та інші. Вважає, що в контексті практики ЄСПЛ жодного доказу, який би свідчив про дійсне існування ризиків, на які посилався у своєму клопотанні слідчий у органів досудового слідства немає, тоді як застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Також положення чинного кримінального процесуального закону вказують, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.

Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, Сумським ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001957 від 10 липня 2019 року за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України.

12 липня 2019 року о 6 год. 55 хв. ОСОБА_9 у порядку ст.208 КПК України був затриманий і в цей же день йому було повідомлено про підозру в організації закінченого замаху на вбивство двох осіб, вчиненому на замовлення з корисливого мотиву (а.м.п. 45-46).

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2019 року відносно ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24-00 год. 26 серпня 2019 року (а.м.п. 47-48).

22 серпня 2019 року керівником Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_14 строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню був продовжений до трьох місяців, тобто до 12 жовтня 2019 року (а.м.п. 63-64).

І як відомо, оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого-криміналіста про продовження строку тримання під вартою задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 24-00 год. 11 жовтня 2018 року (а.м.п. 75-76).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що постановляючи дану ухвалу слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України, оскільки наведені в клопотанні та доданих до нього матеріалах обставини дають достатні підстави для такого висновку. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується наявними у клопотанні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_13 .

При цьому необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги щодо недоведеності прокурором існування заявлених ним ризиків, оскільки вони спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики, які були передумовою застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати і вони не зменшилися.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчим суддею обґрунтовано визнано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на час звернення з клопотанням не зменшилися.

Оцінюючи наявність ризику можливого переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду проявляється в тому, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і у зв`язку з цим йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Що стосується незаконного впливу підозрюваного на потерпілих, на думку захисника, попередження цього ризику можливо шляхом застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання у нічний час, однак на переконання колегії суддів, вказаний ризик дійсно існує, оскільки підозрюваному відоме місце проживання, роботи потерпілих, свідків і заборона підозрюваному залишати житло в певний час доби не зможе запобігти цьому ризику. У зв`язку з недоведеністю інкримінованого злочину до кінця колегія суддів вважає обґрунтованим й наявність ризику довести злочин до кінця або вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 з приводу недоведеності стороною обвинувачення існування ризиків, зазначених в клопотанні старшого слідчого-криміналіста колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_9 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Обставини, на які посилається у апеляційній скарзі захисник, а саме те, що, підозрюваний позитивно характеризується, має молодий вік, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має громадянство України не зменшують ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_9 слідчий суддя врахував і те, що завершити досудове розслідування неможливо.

Порушень положень КПК України при вирішенні слідчим суддею клопотання, які б потягли за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимогам ст.ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.