Дата документу 07.11.2019 Справа № 554/7846/19
У Х В А Л А

7 листопада 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0001015 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:

На розгляді Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 0001015 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 2 вересня 2019 року матеріали кримінального провадження були призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні, під час проведення якого прокурор висловив міркування про наявність підстав для призначення провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні та просив суд призначити розгляд їх по суті.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений заперечували проти призначення матеріалів кримінального провадження до розгляду з мотивів, наведених прокурором та заявили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з грубим порушенням статей 109 та 291 КПК України в частині повної відповідності обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам зазначених норм закону.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що вона не являється потерпілою по вказаній справі, оскільки заяв як про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, так і про залучення її до провадження як потерпілої вона не подавала. Виклик до суду для розгляду кримінального провадження в такому статусі вважає помилковим, про що зазначила в поданій нею заяві, наголосивши, що являтись до суду вона не буде.

В свою чергу, прокурор зазначив, що не згоден із клопотанням сторони захисту та просить суд у задоволенні клопотання захисника відмовити та призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження. При цьому він підтвердив, що дійсно ОСОБА_6 під час досудового розслідування заяви як про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, так і про залучення її до провадження як потерпілої не подавала, до правоохоронних органів не з`являлася і належним чином про необхідність її явки не повідомлялася, а з нею нібито кимсь із оперативних працівників проводились розмови по телефону, в ході яких вона запрошувалась для явки до слідчого. Підтвердити належними і допустимими доказами цього факту в суді прокурор не зміг. В зв`язку з її неявкою, розцінивши це як намагання останньої затягнути хід досудового розслідування, було винесено постанову про визнання її потерпілою по кримінальному провадженню. В якості потерпілої ОСОБА_6 не допитувалась, матеріали кримінального провадження їй не відкривались та були направлені для розгляду по суті в суд. Інші обґрунтування наведені прокурором, суд не оцінює з позицій права, оскільки вони не узгоджується з положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.

Суд з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до п. 3 ч. 3 цієї статті, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, яким повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Статтею 109 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвими недотримання прокурором чи слідчим будь-якої з вказаних вимог, законом не передбачено.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Законодавцем визначений перелік відомостей, який має містити обвинувальний акт, що закріплено частиною 2 статті 291 КПК України. Зокрема, у ч. 2 ст. 291 КПК України вказано, що обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_7 не подавала ні заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, ні заяви про залучення її до провадження як потерпілої, що в судовому засіданні також було підтверджено прокурором. Крім того, судом встановлено що їй відповідно до ст. 290 КПК України не надана можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування і її не повідомлено про завершення досудового розслідування. Цим самим потерпілу було позбавлено можливості заявляти клопотання на стадії досудового розслідування, чим порушено її права.

Вказані порушення прокурором вимог КПК України при складанні та затвердженні обвинувального акта, суд вважає такими, що призводять до порушення права особи на захист, та порушує права потерпілої в даному кримінальному провадженні, що унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Суд також зазначає, що констатація слідчим в обвинувальному акті про те, що потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , з чим погодився і прокурор, затверджуючи його, не відповідає дійсності, а отже є вигаданою, що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Водночас, суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акта та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Керуючись ст. ст. 314, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору, - задовольнити.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з усіма додатками до нього, повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінально-процесуального закону.

Ухвала про повернення обвинувального акта прокурору може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено 7 листопада 2019 року.

Суддя ОСОБА_1