Справа № 362/4158/18
Провадження № 1-кп/362/133/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001403 від 12.07.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руликів, Васильківського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2015 р. з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руликів, Васильківського р-ну, Київської обл., непрацюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. (п`ятсот грн.) на кожну дитину щомісяця, починаючи з 31.08.2015 р. до досягнення дітьми повноліття.

На підставі виконавчого листа від 15.10.2015 р., виданого суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області, 24.12.2015 р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руликів, Васильківського р-ну, Київської обл., непрацюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. (п`ятсот грн.) на кожну дитину щомісяця, починаючи з 31.08.2015 р. до досягнення дітьми повноліття.

Разом з тим, починаючи з 31.08.2015 р. та по теперішній час, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2015 р., достовірно знаючи, що згідно рішення суду він зобов`язаний виплачувати аліменти ОСОБА_5 , будучи працездатним, грошові кошти ОСОБА_5 не сплачує, будь-якої іншої допомоги їй не надає, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває. Тобто добровільно рішення суду не виконує й таким чином злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області коштів на користь ОСОБА_5 , для утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4 , який попереджений державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, на попередження не реагує, свої обов`язки, які покладені на нього, як на батька не бажає виконувати й продовжує ухилятися від виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2015 р. щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , для утримання їх спільних дітей, а саме доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим ставить ОСОБА_5 з дітьми у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_4 відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, яку складено державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 30.06.2018 р. в сумі 34000 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю та показав, що ОСОБА_5 його бувша дружина, з якою вони одружилися в 2006 р., а розлучилися через 8 років в 2014 р. З рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2015 р. про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, він був ознайомлений. Документи йому надходили, він знав, що треба сплачувати аліменти. Дітей двоє, сину ОСОБА_9 9 років, а дочці ОСОБА_10 11 років. Про кримінальну відповідальність його попереджали. На той час він сам виживав, роботи не було. Влаштувався на роботу охоронником в ТОВ «Сіріус», де отримував мізерну заробітну плату. На даний час він працевлаштувався неофіційно, де працює всього лише 4 дні. Він на цій роботі буде заробляти 500 грн. вдень та сплатить вказану заборгованість по аліментах. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності. Стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП ву Київській області ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов потерпілою в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1