Справа № 645/4875/19
Провадження № 1-кп/645/701/19
УХ В А Л А

26 листопада 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001554 від 22 червня 2019 року,

по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова з-находиться вищезазначене кримінальне провадження, судовий розгляд у справі триває.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 діб та зазначив про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, оскільки на утриманні останнього знаходяться престаріла бабуся. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримали, проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечували.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Даний злочин є особливо тяжким. Санкція закону передбачає за його вчинення покарання від 7 до 15 років позбавлення волі.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.

Суд вважає доведеним, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, існують ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також переховуватись від суду.

Необхідно наголосити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, у суду відсутні докази достатніх гарантій забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Судова колегія вважає, що не лише повне скасування запобіжного заходу, а й застосування до обвинуваченого, будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, бо саме завдяки своєчасно обраному на законних підставах запобіжному заходу у виді тримання під вартою, можливість реалізації обвинуваченим зазначених ризиків виключено.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд також враховує, що питання розумності залишення обвинуваченого під вартою повинно оцінюватися в кожному конкретному випадку. Тримання під вартою є виправданим лише у разі наявності чітких ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України).

Щодо визначення конкретного суспільного інтересу, який слід взяти до уваги при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, колегія суддів зазначає, що обвинуваченому оголошено про підозру в скоєнні злочину, який є найбільш небезпечним, серед злочинів проти особи, передбачених у КК України.

Суду не надано доказів того, що з моменту застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу та до моменту вирішення клопотання про його продовження не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу.

На теперішній час продовжують існувати ризики, які стали підставою застосування запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; здійснити спроби незаконного впливу на потерпілу свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-які дані про зменшення чи відсутність зазначених ризиків у суду відсутні.

Разом з цим, прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказівка на цій ризик носить вірогідний характер.

При вирішенні клопотань як сторони обвинувачення, так і сторони захисту щодо запобіжного заходу, суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КПК України, те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи, відсутність даних щодо наявності в нього міцних соціальних зав`язків, в зв`язку із чим суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії судового розгляду неможливе.

Таким чином, суд вважає необхідним продовжити застосування запобіжного заходу - взяття під варту, обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів по 24 січня 2020 року включно.
Клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3