У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000114 від 11.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000114 від 11.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

В провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000114 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

11.11.2019 року об 11-15 год. ОСОБА_4 слідчим СВ ВП на СЗГ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

11.11.2019 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2015 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Прокурором вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.06.2019 року 11 листопада 2019 року приблизно о 11 годині 15 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Водафон», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, точний час та місце в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, в присутності продавця-консультанта магазину «Водафон» ОСОБА_7 відкрито повторно заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа 150» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 999 гривень, який належить ФОП ОСОБА_8 .

Після чого, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне відрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, вийшов з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_8 на загальну суму 999 гривень.

Як зазначив прокурор, підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема:

1)Рапорт о/у СКП ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_9 ;

2)протокол - заява ОСОБА_7 від 11.11.2019 року про скоєння кримінального правопорушення;

3)протокол допиту свідка ОСОБА_7 , від 11.11.2019.

4)протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 11.11.2019.

5)протокол затримання особи, підозрюваної у вчиенні злочину у порядку ст. 208 КПК України.

6)протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

7)повідомлення про підозру ОСОБА_4 ;

У органу досудового розслідування, за переконанням прокурора, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а тому прокурор переконував, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

- усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_4 ,. може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_4 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 , на даний час без постійного місця проживання, не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення й надалі. Крім того, про даний факт свідчить те, що ОСОБА_4 обвинувачений Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 186 КК України за вчинення іншого корисливого кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став, а навпаки продовжив свою злочинну діяльність, спрямовану на особисте збагачення за рахунок чужого майна інших громадян.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Також, прокурор наполягав, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.
Тому, прокурор прохав застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2015 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Разом з тим, у разі задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного західу у вигляді тримання під вартою, прокурор просив визначити розмір застави в сумі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки на його думку саме така сума застави зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження прокурор вважав за доцільне, в разі внесення підозрюваним розміру застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні, передбачениі п.п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, а саме:
1) з`являтися за кожною вимогою до СВ ВП на СЗТ ГУ Національної поліції в м. Києві за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник з приводу заявленого прокурором клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши сторін провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорониз агальносуспільних прав та інтересів.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статі 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та розміру заподіяних його діями збитків, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, останній негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, безпосередньо впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, уразі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,132, 176, 177, 182, 183, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Обрати підозрюваному по кримінальному провадженню за № 0000114 від 11.11.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.09.2015 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 січня 2020 року до 11 г.15 хв.
Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 38420 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок : отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м. Київ, р/р 2089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 9 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: