Справа № 214/8119/19
1-кп/214/934/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001655 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло письмове клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , на 60 днів, оскільки існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме ймовірність переховування обвинуваченого від суду, у зв`язку з тим, що обвинувачений ніде не працює, немає тісних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, немає реєстрації. Таким чином вважає, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду і впллинути на потерпілу і свідків.

Потерпіла підтримала клопотанння прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід, обраний щодо нього, на більш м`який.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку обвинуваченого та просила застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який обрано обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих прокурором доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні корисливого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Крім того, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має реєстрації на території України, а отже не має достатньо міцних соціальних зв`язків.
Таким чином, прокурором наведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків.
Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений не має постійних доходів, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосування насильства щодо жінки, що свідчить про можливість скоєння ним інших аналогічних кримінальних правопорушень. Отже, на думку суду, обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дає підстави вважати, що він зможе продовжувати вчиняти інші злочини проти власності.

При цьому, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 ще на 60 днів, підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_3 задовольнити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника залишити без задоволення.

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 04 січня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена упродовж семиденного строку із дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1