справа №174/670/19
провадження №1-кп/176/293/19
В И Р О К
Іменем України

29 жовтня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого ФОП Негода м.Вільногірськ, електрогазозварювальником, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2019 року за №0000032,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 судового розпорядника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

09.06.2019 року близько 19 год. 30 хв., співробітники Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області: начальник СРПП №1 Вільногірського ВП капітан поліції ОСОБА_7 (посвідчення №013994, видане 19.04.2018 року, жетон №0045147), оперуповноважений СКП Вільногірського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 (посвідчення №016434, видане 11.12.2018 року, жетон №0047313), слідчий СВ Вільногірського ВП лейтенант поліції ОСОБА_9 (посвідчення №015869, видане 25.10.2018 року, жетон № 0129559) та поліцейський СРПП №3 Вільногірського ВП старший сержант поліції ОСОБА_10 (посвідчення серії №019187, видане 25.06.2018 року, жетон №0047314), які були вдягнені у однострій поліцейського, передбачений постановою Кабінету Міністрів України №823 від 30.09.2015 року, перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків, прибули на виклик за фактом дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП), яка мала місце на перехресті автодоріг Бульвару Миру та вул.Промислової в м.Вільногірську Дніпропетровської області.

Поліцейські ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у відповідності до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу.

Прибувши на зазначене перехрестя автодоріг, яке розташоване за вищевказаною адресою поліцейські встановили особи заявника ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили, що 09.06.2019 року близько 19 год. 15 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги, що проходить по Бульвар Миру в м.Вільногірську на головну дорогу, що проходить по вул.Промисловій м.Вільногірська, допустив зіткнення з їдучим по головній дорозі автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , з пасажиром ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_3 , покинувши автомобіль, втік з місця події.

В подальшому, у той же день, а саме 09.06.2019 року близько 19 год. 40 хв., в ході з`ясування всіх обставин ДТП, за участю вищевказаних співробітників поліції, до місця ДТП під`їхав ОСОБА_3 , на мотоциклу д.з. НОМЕР_3 , який в той час перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Побачивши раніше йому знайомого поліцейського ОСОБА_8 , який підійшов та зробив зауваження з приводу алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 та залишення місця ДТП останнім, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є працівником поліції, вдягнутий у однострій поліцейського, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на здійснення опору працівникам поліції під час виконання цими працівниками покладених на них службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення опору працівникам правоохоронного органу під час виконанням цими працівниками службових обов`язків ОСОБА_3 , з мотивів явної неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронних органів 09.06.2019 року близько 19 год. 45 хв., знаходячись на перехресті автодоріг, яке розташоване за вищевказаною адресою під керуванням мотоциклу д.з. НОМЕР_3 , діючи умисно, розуміючи, що поруч з ним знаходяться працівники правоохоронною органу, які в той час виконували свої службові обов`язки, вчинив активний опір працівнику правоохоронного органу, а саме правою рукою утримуючи кермо вказаного мотоциклу, лівою рукою відштовхнув ОСОБА_8 від себе та, не реагуючі на наполегливі, неодноразові законні вимоги працівників поліції щодо вимкнення двигуна мотоциклу та залишення його, привів в дію важіль руху мотоциклу та спрямував транспортний засіб в протилежну від працівників поліції сторону, намагаючись покинути місце події. Разом з тим, ОСОБА_3 , проїхавши близько 500 м від місця події, знаходячись поруч з гаражем № НОМЕР_4 ГК «Сонячний» по вул.Промисловій м.Вільногірська Дніпропетровської області, не впоравшись з керуванням втратив рівновагу та впав на узбіччя автодороги, після чого піднявся та побіг далі, залишивши мотоцикл, проте пробігаючи біля магазину «RuDi» розташованого по вул.Промисловій, 30А м.Вільногірська Дніпропетровської області, був затриманий працівниками поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .

Після чого, з метою припинення правопорушення ОСОБА_3 , вищевказаним працівниками поліції, відповідно до ст.ст. 42, 44 Закону України «Про Національну поліцію» застосовано до останнього фізичний вплив, а саме: проведено спробу прийому рукопашного бою (загін рук за спину), однак останній нецензурно висловлюючись в бік поліцейський продовжував чинити активний фізичний опір: намагався вирватися, при цьому розмахував руками з метою нанесення ударів працівникам поліції, але зрештою працівники поліції на підставі ст.ст. 23, 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до ОСОБА_3 спеціальний засіб «кайданки», після чого ОСОБА_3 було підведено до службового автомобіля «Шкода Рапід» д.н.з. НОМЕР_5 та доставлено до Вільногірського ВП ЖВП ГУНП Дніпропетровській області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся. Від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Докази його вини, здобуті органом досудового розслідування, визнає повністю і не оспорює. Просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України, про що надав відповідну письмову заяву. Правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання цими працівниками покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою. Також суд враховує особу обвинуваченого, який в побуті характеризується посередньо, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно оглянутих довідок не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної представником Верхньодніпровського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» від 24.09.2019 року відносно ОСОБА_3 , ризик вчинення нового злочину оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, визначається, як середній. Зроблено висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, характеристику обвинуваченого, його офіційне працевлаштування, суд, погоджуючись з думкою прокурора, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Судові витрати та речові доказивідсутні. Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому покарання у виді виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 грн.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1