КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що кримінальне провадження № 0007033 в частині обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку з відмовою представника потерпілого ТОВ «Папірус Універсал» від обвинувачення, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин, фактично виконуючи трудові обов`язки в ТОВ «Папірус Універсал», а представник потерпілого подав заяву про відмову від обвинувачення у зв`язку з примиренням.
Обвинувальний акт в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України не відповідає вимогам п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки висунуте йому обвинувачення є неконкретним, так як в правовій кваліфікації дій ОСОБА_7 відсутнє посилання на статті загальної частини Кримінального Кодексу України, на підставі яких визначається роль співучасника у вчиненні кваліфікованого виду крадіжки, а також не вказано, яку роль та в який спосіб кожен зі співучасників виконував в процесі вчинення крадіжки (хто грузив викрадене майно до службового автомобіля, хто керував транспортним засобом, тощо), що унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду. Крім того у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення ОСОБА_6 за примиренням, стає невизначеним розмір шкоди, завданої діями ОСОБА_7 .
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та повернути даний обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314, 315 КПК України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України. Зокрема прокурор вказує, що даний обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України, містить повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням вказаний на 17 сторінці акту. Оцінка правильності викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, кваліфікації дій обвинувачених виходить за межі повноважень суду та предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні. Висновок суду щодо необхідності посилання в правовій кваліфікації дій ОСОБА_7 на статті загальної частини Кримінального Кодексу України, на підставі яких визначається роль співучасника у вчиненні кваліфікованого виду крадіжки, є хибним, оскільки обвинувачені є співвиконавцями, а тому їх дії кваліфіковані лише за статтею Особливої частини КК України. Крім того, КПК України не передбачає одночасне закриття провадження та повернення акту прокурору у цьому ж провадженні. Суд мав керуватись положеннями ст. 334 КПК України, яка передбачає виділення матеріалів в окреме провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З урахуванням відмови ТОВ «Папірус Універсал» від обвинувачення ОСОБА_9 , колегія суддів вважає рішення суду в частині закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 правильним.
Наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у апеляційній скарзі прокурором також не заперечується.
Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.
Зокрема, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідає вимогам даної норми кримінального процесуального закону, містить виклад тих фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими.
Усі вказані прокурором в апеляційній скарзі доводи щодо безпідставності повернення обвинувального акту знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню в частині необхідності скасування рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо необхідності виділення матеріалів в окреме провадження, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2019 року в частині повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
В решті ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду в частині скасування рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору оскарженню не підлягає.
Ухвала апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3