Провадження № 11-кп/824/1976/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка Рівненського району, Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.07.2014р. вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 30.06.2016р. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 24.03.2017р. вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 25 квітня 2017 року звільнений по відбуттю строку покарання.

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 16 листопада 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин знаходячись в приміщенні школи № 282 по вул. Закревського, 65а в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замків вхідних дверей, проник в кабінет № 201, звідки повторно таємно викрав чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Самсунг GT-19082», вартістю 1650грн., а також, що належало потерпілій ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон «Нокіа 5230», вартістю 295грн. та ключі від квартири, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 16 листопада 2017 року приблизно о 15 годині знаходячись на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_2 переслідуючи корисливу мету підійшов до квартири АДРЕСА_3 та скориставшись відсутністю господарів, за допомогою викрадених у ОСОБА_10 цього ж дня в школі № 282 ключів, відчинив двері вхідних дверей, проник до вищевказаної квартири, звідки повторно, таємно викрав чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_10 , а саме грошові кошти в сумі 6000 грн., пару золотих сережок з перлинами, пару золотих сережок, золоту каблучку з перлиною, золоту каблучку з каменем цирконієм, золоту каблучку з цирконієм, золоту каблучку з великими каменем, золоту каблучку із зеленим камінням, золотий ланцюжок, золотий ланцюжок, золоту ладанку із зображенням діви ОСОБА_11 , відеокамеру «Джівісі» на загальну суму 35700 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 19 березня 2018 року приблизно о 14 годині обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні школи І-ІІІ ступенів № 320 м. Києва по вул. Будищанська, 8, переслідуючи корисливу мету, підійшов до кабінету № 313, та шляхом зламу замка вхідних дверей, проник у приміщення та повторно таємно викрав чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_12 , а саме мобільний телефон «Самсунг», вартістю 966 грн. 33 коп. а також майно, що належало потерпілій ОСОБА_13 , а саме мобільний телефон «Леново», вартістю 1583 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 16 травня 2018 року приблизно о 14 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні школи І-ІІІ ступенів № 321 м. Києва по вул. Драйзера, 40-Б, переслідуючи корисливу мету, підійшов до кабінету № 321, та шляхом зламу замка вхідних дверей, проник у приміщення та повторно таємно викрав чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_14 , а саме ноутбук «Самсунг», проектор «Бенькю», колонки до програвача «Sven», всього на загальну суму 5666 грн. 67 коп., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року, в частині призначення покарання змінити та призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ході розгляду кримінального провадження судом першої інстанції було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 на роботі характеризується позитивно, щиро розкаявся, добровільно відшкодував вартість завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. З огляду на викладене, апелянт вважає, що не застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до надмірної суворості призначеного йому покарання зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання. На переконання сторони захисту, виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 є можливим за умови призначення покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб останній в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправленням.
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку є безпідставними.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції повністю дотримався вказаних вимог закону.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше притягувався до кримінальної відповідності, позитивно характеризується за місцем колишньої роботи, негативно характеризується за місцем проживання. Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції визнано щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Крім того, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий після звільнення з місць позбавлення волі, через незначний проміжок часу, вчинив аналогічний корисливий злочин, ухилявся від суду у зв`язку з чим перебував у розшуку, правильно призначив останньому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства.
При цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України апеляційний суд не вбачає, оскільки призначене судом першої інстанції покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________