Дата документу 24.07.2019 Справа № 331/1090/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1090/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/683/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого «Нова пошта» фахівцем проблемних відправлень, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;

обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 26.08.2019, покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 подав клопотання, погоджене прокурором ОСОБА_6 , в якому просить застосувати щодо ОСОБА_7 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може ухилятися від слідства та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий звернувся з вказаним клопотанням.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що надані слідчим докази свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що ні слідчий ні прокурор не довели, що інші запобіжні заходи не можна застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 . Слідчим не доведено, наявність ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні. Враховуючи обставини у справі, особу підозрюваного, на думку слідчого судді існують з боку підозрюваної особи ризику: можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вирішив, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Прокурор вважає, що враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, існує ризик переховування від органів досудового слідства та суду, може продовжити свою злочинну діяльність. На думку апелянта менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому вважає, що доцільно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Судом не в повному обсязі досліджено матеріали провадження.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Так, слідчий суддя погодився з обґрунтованістю підозри і наявністю ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення нового злочину), в той же час слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор і слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органом досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого обрала запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі доводи були перевірені та враховані під час прийняття рішення слідчим суддею, та вони носять суто декларативний характер і в більшій мірі є аналогічними тим, що були вказані у клопотанні слідчого. Ці доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді, тому колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Підозрюваний після застосування запобіжного заходу його умов не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Враховуючи викладене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 26.08.2019, покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4