УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ФГ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 , поданого в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000225 від 15.03.2019 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.212 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий з ОВС СУ ФР ФГ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором ОСОБА_4 , згідно якого просить надати старшому слідчому з ОВС СУ ФР ФГ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Під час досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до інформації, що знаходяться у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
В судове засідання слідчий з`явився, підтримав, з мотивів наведених у ньому, та просив його задовольнити.
Представник особи, у володінні якої знаходяться такі документи (представник « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в судове засідання з`явилася, просив відмовити в задоволені даного клопотання з мотивів наведених в заперечені.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У матеріалах поданого клопотання не міститься доказів, що підтверджували б спроби отримати документи, доступ до яких просить надати слідчий, до звернення до суду з клопотанням. Тобто, слідчим не вжито всіх заходів для досудового вирішення вказаного питання, не дотримано механізму звернення до суду, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Враховуючи, що слідчим не надано доказів звернення до особи, у володінні якої знаходяться відповідні документи, до подання клопотання про отримання тимчасового доступу до таких документів, тобто не доведено, що такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим, то і відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання.
За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. 7, 84, 91, 94, 132, 159, 163, 370 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ФГ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 , поданого в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000225 від 15.03.2019 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.212 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя