Справа № 466/5644/19
У Х В А Л А

18 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції спільне клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сідлище Коломийського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, до засудження не працював, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.01.2005 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік;

- 14.10.2005 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 28.09.2007 умовно-достроково на невідбутий термін покарання 11 місяців 14 днів;

- 17.11.2008 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 289, ст. 69, ч.1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на підставі постанови суду від 21.09.2011 на невідбутий Термін покарання 5 місяців 8 днів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 засуджений 31.07.2012р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 152, ст. 68, ст. 71 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі. 03.04.2013р. ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області ухвалили вирок від 31.07.2012р. змінено, виключено з резолютивної частини вироку ст. 71 КК України та вважати засудженим за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. 23.02.2016р. ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області на підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16.03.2012р. по 03.04.2013р. Початок терміну покарання - 16.03.2012р., кінець терміну покарання - 26.02.2021р.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, заохочувався 4 рази, встановлений порядок відбування покарання порушував двічі, однак згідно п.14 ст. 130 КВК України визнається таким, що стягнень не має, адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради клопочуть про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України як такому, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор та представник ЛВК № 30 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України заміна не відбутої частини покарання більш мяким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 це вже четверта судимість, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин. За час перебування в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 двічі порушував режим утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_5 чотири заохочення на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що адміністрація Личаківської ВК № 30 не надала достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, суд, -

постановив:

у задоволенні клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити за безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор та засуджений мають право подати апеляції до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1