Дата документу 23.09.2019 Справа № 314/2602/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1534/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/2602/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно в режимі відео конференції, в апеляційному порядку матеріали провадження відносно

засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вказує на свою незгоду з ухвалою суду, вважає її незаконною. Просить застосувати до нього положення ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з моменту направлення матеріалів кримінальної справи щодо нього на розгляд до Касаційного Суду України і до прибуття до ВК № 20 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; засудженого, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який вважав, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 липня 2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" відмовлено.

Згідно зі змістом судового рішення, ОСОБА_6 засуджений вироком Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2015 року за ч.2 ст.187 КК України до 7-ми років позбавлення волі. Засуджений звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", а саме щодо перерахунку строку позбавлення волі з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому засуджений просить здійснити такий перерахунок з дня свого затримання до дня розгляду його касаційної скарги судом касаційної інстанції у вересні 2017 року.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегією суддів встановлено наступне.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що він у період з 16.05.2016 року по 26.09.2017 року він перебував у слідчих ізоляторах, а тому йому необхідно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Враховуючи наведені вимоги закону, а також те, що запобіжний захід по кримінальному провадженню, за яким його було засуджено 21.10.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, закінчився, коли вирок набрав законної сили 16.05.2016 року і наступне перебування його в слідчих ізоляторах в період з 17.05.2016 року по 01.01.2017 року, а також з 21.04.2017 року по 06.09.2017 року, до попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню не відноситься, тому колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 липня 2019 року відносно засудженого ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: