Справа № 4-2/11
П О С Т А Н О В А

04.02.2011 року.
Тячівський районний суд в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., з участю прокурора Тимків Ю.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 20 грудня 2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав скаргу на постанову слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 20 грудня 2010 року про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України. В скарзі зазначив , що постановою слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 20 грудня 2010 року відносно нього порушено кримінальну справу за ознаками злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України за те , що за версією слідчого , він , зловживаючи службовим становищем привласнив печатку та штампи ДП «Закарпатського виробничого вертолітного об`єднання «та не передав їх ОСОБА_2 , чим спричинив порушення роботи вказаного підприємства.

ОСОБА_1 вважає дану постанову незаконною з тих підстав , що на момент порушення кримінальної справи не було належних підстав і приводів для вчинення такої кримінально-процесуальної дії , оскільки він печатки не привласнював , а затримка в передачі документації була обумовлена листом начальника відділу авіаційної промисловості Мінпромполітики України від 14 грудня 2010 року № 01/3-1-1395 , яким йому як виконуючому на той час обов`язки генерального директора ЗВВО було вказано , що до приїзду представника Мінпромполітики не здійснювати заходів щодо передачі майна та документації підприємства, який також свідчив , що він діяв у відповідності з вказівкою державної установи , якій об`єднання підпорядковане , про що було відомо слідчому на момент порушення кримінальної справи.

Просить постанову слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 20 грудня 2010 року про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 357 ч.2 КК України скасувати і відмовити в порушенні кримінальної справи за відсутністю в його діях складу злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник Медяник М.Ю. заявлені вимоги підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій скарзі обставини і просять скаргу задовольнити. ОСОБА_1 додатково пояснив , що після призначення його в.о. директора підприємства він призначив інвентаризацію товаро-матеріальних цінностей , яка станом на 13 грудня 2010 року закінчена ще не була і закінчена тільки 20-21 грудня 2010 року , за наслідками якої виявлена нестача попередньої адміністрації на суму понад 500 000 гривень. За період з 8 по 21 грудня 2010 року завод фактично не працював , оскільки займалися розчисткою намулу після паводку. В грудня 2010 року через відсутність відповідних грошових надходжень заробітна плата працівникам не виплачувалася , оскільки місячний фонд оплати праці становить близько 100000 гривень , а на рахунку залишалося всього близько 5000 гривень. Наміру незаконно утримувати печатки він не мав. Коли він був призначений в.о. обов`язки директора підприємства згідно до наказу від 10 листопада 2010 року , то його представляв в установленому порядку представник міністерства , а тому він вважав , що такий порядок повинен бути дотриманий. На момент ознайомлення його з наказом 13 грудня 2010 року Мінапромполітики України було ліквідоване , а відтак він зателефонував в міністерство і попросив роз`яснити причини для видачі наказу від 8 грудня 2010 року , але йому повідомили , що нічого про це не відомо і запропонували звернутися з письмовим запитом , що він і зробив та отримав письмово відповідь про те , що до приїзду представника міністерства не здійснювати заходів щодо передачі майна та документаціє підприємства. Вважає , що по справі фактично наявний трудовий спір між ним та попередньою адміністрації , з приводу якого він же подав позов і справа перебуває в провадженні Тячівського районного суду.

Прокурор Тимків Ю.Б. в судовому засіданні вважає, що скарга є безпідставною, так як слідчий при порушенні кримінальної справи діяв відповідно до вимог ст. ст. 94, 97 , 98 КПК України на підставі наявних матеріалів. Просить в задоволенні скарги відмовити. Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Медяник М.Ю. , слідчого Майор В.В., думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи №4351410, подані органом досудового слідства, на підставі яких було порушено справу , матеріали скарги , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 20 грудня 2010 року порушено відносно ОСОБА_1 кримінальну справу за ознаками злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України. В оскаржуваній постанові зазначено , що слідчий , розглянувши зібрані матеріали, встановив , що ОСОБА_1 , будучи в.о. директора ДП «Закарпатського виробничого вертолітного об`єднання», повноваження якого згідно наказу №168-Д від 08.12.2010 року Міністерства промислової політики України припинені , зловживаючи службовим становищем , привласнив печатку та штампи ДП «Закарпатського виробничого об`єднання`та не передав їх ОСОБА_2 , який , згідно вказаного наказу , призначений на посаду в.о. директора ДП «Закарпатського виробничого вертолітного об`єднання», чим спричинив порушення роботи вказаного підприємства.

Згідно до ст. 94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є , в тому числі і заяви або повідомлення підприємств , установ , організацій , посадових осіб , представників влади , громадськості або окремих громадян , безпосереднє виявлення органом дізнання , слідчим , прокурором або судом ознак злочину. А справа може бути порушена тільки в тих випадках , коли є достатні дані , які вказують на наявність ознак злочину. За змістом ст. 98 КПК України , при наявності приводів і підстав , зазначених у ст. 94 цього Кодексу , прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону і подальше її спрямування. А якщо на момент порушення справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

З матеріалів справи встановлено , що приводом до порушення кримінальної справи стала заява ОСОБА_2 ..

А підставами , як зазначено в оскаржуваній постанові , дані , що містяться в протоколі огляду місця події , поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та інших матеріалах дослідчої перевірки. Яких саме у постанові не зазначено.

За змістом ст. 357 ч.2 КК України , за якою порушено кримінальну справу , кримінальній відповідальності за цією статтею підлягають особи за вчинення умисних дій , в тому числі щодо викрадення , привласнення , вимагання офіційних документів , штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем , вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах , якщо вони спричинили порушення роботи підприємства , установи чи організації або вчинені щодо особливо важливих документів , штампів , печаток.

Зібрані під час дослідчої перевірки матеріали по заяві ОСОБА_2 достовірно не вказують на наявність в діях ОСОБА_1 саме ознак злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України , оскільки не містять достовірних даних про період часу , упродовж якого ОСОБА_7 на думку слідчого незаконно утримував печатку та штампи , та в чому конкретно виразилося порушення у зв`язку з цим порушення роботи підприємства.

Крім цього , до порушення кримінальної справи не з`ясовувалося наявність відомчих актів вказаного міністерства щодо процедури передачі підпорядкованих підприємств від одної адміністрації до іншої , а відтак щодо дотримання чи не дотримання цього порядку з боку ОСОБА_1 , хоча в своєму письмовому поясненні до порушення кримінальної справи останній вказував на наявність у нього письмової вказівки не здійснювати заходів щодо передачі майна та документів до приїзду представників міністерства.

Також слідчим до порушення кримінальної не перевірено на предмет офіційності як документа листа від Мінпромполітики України від 14.12.2010 року за № 01/3-1-1395 , за підписом від імені начальника відділу авіаційної промисловості ОСОБА_8 , копія якого наявна у матеріалах кримінальної справи , на підставі яких було порушено кримінальну справу , з вказівкою ОСОБА_1 не здійснювати заходів щодо передачі майна та документів до приїзду представників міністерства.

Інших достовірних і достатніх даних , які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину , передбачених ст. 357 ч.2 КК України матеріали справи не містять.

Разом з цим , суд констатує , що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови міститься вказівка на наявність в діях ОСОБА_9 складу злочину , передбаченого ст. 357 ч.3 КК України , в той час як в резолютивній частині постанови вказано про порушення кримінальної справи за ознаками злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України , хоча у даних нормах зазначаються самостійні склади злочинів.

Враховуючи наведене , суд вважає , що доводи скаржника ОСОБА_1 і його захисника Медяника М.Ю. є підставними і підлягають до задоволення в частині скасування постанови про порушення кримінальної справи , а їх вимоги про одночасну відмову судом в порушенні кримінальної справи не грунтуються на законі , оскільки жодними нормами діючого КПК України не встановлені повноваження суду на відмову в порушенні кримінальної справи у справах публічного обвинувачення. ОСОБА_10 раніше діючі норми в цій частині визнані неконституційними. Вчинення цих процесуальних дій в даному випадку законом віднесено до компетенції органу досудового слідства.

Керуючись ст. ст. 94 , 97 , 98 , 236-7, 236-8 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 20 грудня 2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину , передбаченого ст. 357 ч.2 КК України скасувати , а матеріали справи повернути органу досудового слідства для додаткової перевірки.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

На постанову сторони можуть подати апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 діб з моменту винесення даної постанови через Тячівський районний суд.

Суддя Тячівського районного суду: Розман М.М.