Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 498/673/19
Номер провадження: 1-кп/511/213/19
07.10.2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000102 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000102 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який надійшов 20.09.2019 року з Одеського апеляційного суду за підсудністю для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20.09.2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а також обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів та на даний час має не зняту та непогашену судимість .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вказане клопотання не вмотивоване та ризики, на які посилається прокурор, не доведені, просили обрати інший більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що обвинувачений не збирається переховуватися від суду та не збирається впливати на потерпілого, свідків та експерта, він одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину, має постійне місце проживання та роботи, є учасником АТО, позитивно характеризується по місцю служби.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали та просили його задовольнити. Потерпілий ОСОБА_6 подав аналогічне клопотання, яке судом розглянуто, та щодо нього прийнято процесуальне рішення.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Раніше судимий 11.06.2018 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, який ОСОБА_4 сплатив у повному обсязі, що не заперечується сторонами кримінального провадження. Інших непогашених судимостей обвинувачений не має.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Судом не приймаються до уваги посилання прокурора на наявність ризиків, оскільки судом в судовому засіданні не встановлені жодні із заявлених ризиків та ухилення обвинуваченого від суду, а навпаки, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , але проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає разом з дружиною та малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм швидкої допомоги в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті, отже має міцні соціальні зв`язки. Крім того обвинувачений є учасником АТО, нагороджений відзнакою Президента України "За участь в антитеростичній операції", позитивно характеризується за місцем служби, тому суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ризики, передбачені п. 1, п. 3, п.4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними.

Крім того слід зазначити, що згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Аналізуючи вказані норми закону та практику ЕСПЛ слід зазначити, що суд з урахуванням положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні. В такому випадку суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 194 та пунктами 3 - 5 ч. 1 ст. 196 КПК, має зазначити у резолютивній частині ухвали про обрання запобіжного заходу певного виду, а у мотивувальній - зазначити, чому вважає недоведеними обставини, що свідчать про обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу та недостатність застосування для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні більш м`яких їх видів, визначених у ч. 1 ст. 176 КПК.

Суд вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, для запобігання вищезазначеним ризикам до обвинуваченого ОСОБА_4 доцільно застосувати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних, передбачених у ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків:

1) прибувати до суду за викликом; 2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та/або місця роботи; 3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками обвинувачення, що зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини та заявлені ризики, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний засіб у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-177, 178, 181, 193- 194, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбачених ч.1 ст. 121 КК України у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та/або місця роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками обвинувачення, що зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних зобов`язань, а саме: у разі якщо обвинувачений не виконає покладенні на нього обов`язки на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого а саме: АДРЕСА_2 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: до Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Великомихайлівському ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_4 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і повідомити про це слідчого або суд.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_4 після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1