УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0013350 від 18 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на квартиру, загальною площею (кв.м): 129.7, житлова площа (кв.м): 78.8, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Згідно клопотання, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013350 від 18 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до змісту клопотання, до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали щодо внесення неправдивої інформації до декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкція квартири АДРЕСА_2 та подальшого подання вказаних документів до департаменту з питань ДАБІ в м. Києві.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 18 травня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві за підписом посадової особи було зареєстровано та, відповідно, погоджено декларацію про початок виконання будівельних робіт: "Реконструкція квартири АДРЕСА_3 ", яка надана замовником будівництва - ОСОБА_4 , при цьому у вказаній декларації зазначено, що загальна площа об`єкту будівниці «реконструкції» - квартири АДРЕСА_4 становить 129,7 кв.м., а також, що дана квартира складається з цокольного та першого поверхів у п`ятиповерховому будинку, що не відповідає дійсності та є недостовірною інформацією.

Далі, відповідно до клопотання, постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 31.10.2019 нежитлове, допоміжне приміщення у вигляді підвалу будинку АДРЕСА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане ним клопотання.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлялась, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слід дійти до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013350 від 18 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В той же час, посилання прокурора у клопотанні на те, що квартира, загальною площею (кв.м): 129.7, житлова площа (кв.м): 78.8, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , відноситься до речових доказів, є процесуально безпідставним, оскільки слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом саме нежитлового, допоміжного приміщення у вигляді підвалу будинку АДРЕСА_5 , а не згаданої квартири, і зазначене свідчить про необґрунтованість клопотання, а відтак і про відсутність належних правових підстав для його задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру, загальною площею (кв.м): 129.7, житлова площа (кв.м): 78.8, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1