печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року слідчий суддяПечерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання незаконним утримання ОСОБА_5 у відділу забезпечення досудового слідства СБУ у кримінальному провадженні №0000123,-
В С Т А Н О В И В:
01.10.2019 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання незаконним утримання ОСОБА_5 у відділу забезпечення досудового слідства СБУ у кримінальному провадженні №0000123 в порядку ст. 206 КПК України. Скарга мотивована тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000123. ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000123 від 22.01.2018 року, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27. ч. 2 ст. 122. ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127. ч. 3 ст. 27. ч. 3 ст. 307. ч. 3 ст. 209 КК України. Відповідно до ухвали Печерського районного суду м.Києва від 03.09.2019р. продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, до 01 листопада 2019 року. Під час розгляду запобіжного заходу прокурором повідомлено про те, що ОСОБА_4 утримується під вартою у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, на підставі Постанови прокурора ГПУ ОСОБА_6 про забезпечення безпеки осіб від 12 серпня 2019 року, текст якої містить твердження про те, що на підозрюваного ОСОБА_4 здійснюється тиск, і тому для забезпечення безпеки якого необхідно перевести до ІТТ ВЗДС СБ України. ОСОБА_4 утримується під вартою у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, на підставі Постанови прокурора ГПУ ОСОБА_6 про забезпечення безпеки осіб від 12 серпня 2019 року. Сторона захисту вважає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України є незаконним, порушує право на захист та презумпцію невинуватості, з огляду на наступне. Тримання під вартою, як вид запобіжного заходу, може бути застосований виключно на підставі судового рішення, в даному випаду - ухвала слідчого судді. Порядок тримання під вартою та порядок виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного закону здійснюється виключно в передбаченому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про попереднє ув`язнення" установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Відділ Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України є ізолятором тимчасового тримання, а тому тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у межах зазначеного відділу можливе лише за умови проведення слідчих дій у порядку передбаченому КПК України. Таким чином, перевезення та подальше утримування підозрюваного ОСОБА_4 у Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України є незаконним. Законом не передбачено тримання підозрюваних щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ізоляторах тимчасового тримання, яким є Відділі Забезпечення Досудового Розслідування Служби Безпеки України. Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Прокурор надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги заперечує просить відмовити. Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, приходжу до наступного висновку. У відповідності до п. 1.4. інструкції про порядок тримання осіб у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) Служби безпеки України затвердженого наказом Служби безпеки України 26.07.2008 N 589, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2008 р. за N 1013/15704 (надалі - інструкція) терміни тримання у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) затриманих і осіб, які тримаються під вартою визначаються відповідно до законодавства України. Згідно з п.1.5. інструкції спеціально відведене місце для тимчасового тримання (ізолятор тимчасового тримання) забезпечує тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні злочину; осіб, які тримаються під вартою на термін до 3 діб (якщо їх доставка до слідчого ізолятора (далі - СІЗО) у цей строк неможлива через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть перебувати в спеціально відведеному місці для тимчасового тримання (ізоляторі тимчасового тримання) не більше 10 діб); підсудних (засуджених), які прибули із СІЗО у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України, «Про попереднє ув`язнення» (надалі - закон 2) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Частиною 3 ст. 1 закону 2 встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність. У відповідності до ч. 1 ст. 3 закону 2 підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом. Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду. Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення та ін.) та звільнення особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, положенням ст. 206 КПК України забезпечується процесуальний механізм звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Враховуючи викладене й беручи до уваги те, що захисник подала скаргу саме в порядку ст. 206 КПК України, слідчим суддею під час розгляду даної скарги не було встановлено порушення прав підозрюваного ОСОБА_4 визначених ст. 206 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання незаконним утримання ОСОБА_5 у відділу забезпечення досудового слідства СБУ у кримінальному провадженні №0000123.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1