Справа № 136/1348/19
Провадження №1-кп/140/396/19 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2019 року м.Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту від 15.07.2019 року і наданої угоди про визнання винуватості від 15.07.2019 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.310 ч.1 КК України, вчиненому ним за наступних обставин:
Досудовим розслідуванням установлено, що навесні 2019 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин коноплі для власних потреб без мети збуту, в порушення вимог Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03,06.2009, не маючи відповідної ліцензії, на присадибній земельній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 , якою він користується, умисно посіяв рослини коноплі у кількості 18 рослин та у строк до 02.07.2019 здійснював за ними догляд шляхом їх прополювання обкошування від бур`янів.
02.07.2019 працівниками Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП - України у Вінницькій області під час проведення санкціонованого обшуку присадибної земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено 18 рослин за зовнішніми ознаками схожими на рослини коноплі.
Згідно висновку експерта № 717 від 05.07.2019 надані на експертизу рослини в кількості 18 (вісімнадцять) одиниць, мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі (Cannabis), містять психоактивну речовину - тетрагідроканабінол та є рослинами роду Коноплі (Cannabis), що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
15.07.2019 року між прокурором, обвинуваченим та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 310 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри, визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч.1 КК України.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену йому міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, так як його підзахисний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.1 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.1 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимог процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Долю речових доказів, а саме рослин коноплі в кількості 18 шт. слід вирішити згідно ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати потрачені на проведення експертизи в розмірі 1256 (однієї тися двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 15 липня 2019 року між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 за ст.310 ч.1 КК України винуватим і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Речові докази, а саме рослини коноплі в кількості 18 шт. знищити.
Судові витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз по справі у розмірі 1256 грн. 08 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 коп.) стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь держави.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Головуючий : ОСОБА_1