Справа № 527/1046/19
провадження № 1-кп/527/155/19
ВИРОК
іменем України

12 червня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000276, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого: Кіровоградський рибхоз, рибаком-мотористом, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05 травня 2017 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. (штраф сплачено 23.05.2017),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив злочин при наступних обставинах.

24 квітня 2019 року ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , маючи єдиний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, близько 22 год. 00 хв. направився на Сулинську затоку Кременчуцького водосховища з ціллю виловити риби для своїх особистих потреб рибальськими лісковими сітками. Шість сіток з параметрами - довжиною 100 м, висотою 2 м, вічко сіткового полотна 32х32 мм, з використанням човна «Амур» без номерних позначень та реєстрації із двигуном «Merkyri F80РТ», вийшовши у водойму, виставив на Сулинській затоці Кременчуцького водосховища поблизу с. Шушвалівка, Глобинського району, Полтавської області, на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України, після чого повернувся до берега та направився додому.
25 квітня 2019 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , повернувся до залишених у водоймищі сіток і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони й відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів за допомогою вказаних шести сіток здійснив незаконний вилов риби, будучи викритим працівниками Полтавського рибоохоронного патруля за незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову рибальськими сітками, у недозволеному місці території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України, в порушення вимог п.п.3.1, 3.15, 4.13 Правил любительського і спортивного рибальства.
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 незаконно добув рибу в кількості: тарань 15 шт., вартістю 150 грн., за один екземпляр, судак 6 шт., вартістю 903 грн. за один екземпляр, плоскирка 65 шт., вартістю 141 грн. за один екземпляр, синець 1 шт., вартістю 150 грн. за один екземпляр, сазан 3 шт., вартістю 602 грн., за один екземпляр, карась сріблястий 4 шт., вартістю 30 грн. за один екземпляр, загальною вагою 12 кг., яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам добувши незаконно цінні види риб, згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 на загальну суму 18909 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяли істотну шкоду, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.249 КК України.

Під час судового розгляду прокурором надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 12 червня 2019 року під час судового розгляду між Начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, визнав розмір цивільного позову. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права, а також те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочину невеликої тяжкості.
Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за статтею 249 ч.1 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію знарядь і засобів вчинення злочину.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 468-475 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 12 червня 2019 року під час судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000276 між Начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме:

-9 металевих балій, бак ємністю 50 л, металеві якорі в кількості 27 шт., 6 сіток (довжиною 100 м, висотою 2 м, діаметр вічкового полотна 32х32 мм), які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській обл. (квитанція № 77/19 від 25.04.2019 року), рибу загальною вагою 12 кг (накладна № б/н від 25.04.2019 року) - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази:

-човен «Амур», який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_7 , двигун «Меркурі F80РТ» серійний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_8 ;

-42 сітки (довжиною 100 м, висотою 2 м, діаметр вічкового полотна 32х32 мм), які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській обл. (квитанція № 77/19 від 25.04.2019 року) повернути ОСОБА_6 .

Арешт накладений ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 07 травня 2019 року (справа № 527/888/19, провадження № 1-кс/527/683/19) скасувати.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1