Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000365 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року,

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , студента 3 курсу Корецького ВПУ №24, не одруженого, з базовою середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Звільнено неповнолітнього ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.105 КК України від призначеного покарання та застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 4 (чотири) місяці.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

За вироком суду, 03 жовтня 2018 року приблизно о 21 год 30 хв неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в кімнаті №416 гуртожитку Корецького вищого професійного училища №24, що знаходиться на вул. Незалежності, 39, в м. Корець Рівненської області, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою крадіжки, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю сторонніх осіб таємно викрав з ліжка неповнолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Prestigio Grace P5».

Викраденим телефоном неповнолітній ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1150 грн.

В апеляційні скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, доводить, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність, всупереч вимогам ст.105 КК України призначив обвинуваченому покарання та звільнив його від призначеного покарання у зв`язку із застосуванням примусових заходів виховного характеру. Просить вирок Корецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 змінити, виключивши з вироку суду рішення про призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт. Вважати ОСОБА_6 звільненим від покарання на підставі п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 4 місяці.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали викладене в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, яким дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в поданій апеляційній скарзі і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Водночас, визнавши ОСОБА_6 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України і призначивши йому за вчинене покарання, суд першої інстанції допустився помилки, про що правомірно наголошується в апеляційній скарзі прокурора.

Згідно ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Положеннями ч.2 ст.105 КК України передбачено, що у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, наведений перелік яких у п.п.1-5 є вичерпний.

При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч.4, 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст.ст.75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.

Так, суд, ухвалюючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, ухвалює вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався і безпідставно призначив ОСОБА_6 покарання, а тому вирок суду у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, згідно яких неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, до яких, віднесено і застосування закону, який не підлягає застосуванню, є підставою для зміни судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції,ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_6 звільнити від покарання на підставі п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_7 строком на 4 місяці.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

С У Д Д І :

__________________ ___________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3