Справа № 444/2227/18
Провадження № 1-кп/444/69/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000664 від 12.05.2018 року про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рава-Руська , Жовківського району Львівської області , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, військовозобов"язаного на військовому обліку перебуває в Жовківському РВК, має на утриманні одну малолітню дитину 2010 року народження , інших непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимого,

за ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , 11.05.2018 року , приблизно о 23 год. 00 год., знаходячись неподалік будівлі бару «Соната» в с.Замок , Жовківського району Львівської області, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_8 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому два удари правою рукою стиснутою в кулак потерпілому ОСОБА_8 в обличчя зліва, чим спричинив останньому злам суглобового паростка нижньої щелепи зліва і садно на носі, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив потерпілому ОСОБА_8 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і показав, що він 11.05.2018 року біля 23 год. 00 хв. приїхав в бар «Соната» в с.Замок, Жовківського району Львівської області де знаходився потерпілий ОСОБА_8 та перебував в нетверезому стані . Під час раптово виниклого словесного конфлікту, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари правою рукою стиснутою в кулак потерпілому ОСОБА_8 в обличчя зліва . Удари наніс потерпілому на вулиці 5 метрів від бару. В той час було багато людей, його брат ОСОБА_10 був, але пішов. Ствердив, що ні його брат ні його батько потерпілому ударів не наносили. Зазначив, що стан алкгольного сп`яніння потерпілого він визначив по його зовнішньому вигляду. На наступний день просив пробачення у потерпілого, однак останній оцінив шкоду в 5 тис.доларів США. Вважає суму відшкодування завищеною . Просив суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення , його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме допитом потерпілого , свідків , протоколами слідчих та судових дій, характеризуючими даними .

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він в той день знаходився в середині приміщення бару "Соната" в с.Замок Жовківського району Львівської області, біля прилавку. До бару зайшов обвинувачений ОСОБА_11 , який безпричинно вдарив його ногою в сідницю. Він його запитався за що він його вдарив, після чого вони пішли розмовляти на вулицю. На вулиці до нього підійшов обвинувачений разом із братом та повалили його на землю і почали душити , також був батько обвинуваченого. За деякий час, на вулицю вийшлти свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які почали їх розбороняти, почалася словесна суперечка під час якої обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя. Тоді він вирішив викликати поліцію, також була дружина ОСОБА_14 та просила не викликати поліцію. Стаціонарно він лікувався один день, квитанцій про витрати на лікування він не збирав. Вважає, що до кримінальної відповідальності слід притягнути ще ОСОБА_15 . Ствердив що на даний час із обвинуваченим не примирилася, цивільного позову не подавав .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він разом із потерпілим ОСОБА_8 поїхали в с.Замок в бар , щоб випити пиво. Потерпілий ОСОБА_8 пішов до барної стійки замовити пиво . Він в той час був разом із ОСОБА_13 , та стало йому відомо , що в торговому залі хтось когось копнув, саме як наносили удар він не бачив. Коли він вийшов на вулицю то побачив, що обвинувачений та потерпілий б"ються , душать один одного . Вони їх розігнали. Після чого він пішов в туалет, коли прийшов то побачив що обвинувачений з потерпілим знов почали бійку. Однак з обвинуваченим був його брат ОСОБА_10 та били обоє потерпілого, обвинувачений душив потерпілого, а його брат ОСОБА_10 копав . Вони знову їх розігнали, проте останні бійку припинили, однак почали словесний конфлікт під час якого обвинувачений ОСОБА_6 вдарив кулаком потерпілого ОСОБА_8 в обличчя . Ствердив що обидва брати ОСОБА_16 перебували в стані алкогольного сп`яніння. Після чого потерпілий сказав, що буде викликати поліцію . Поліція приїхала до 10 хв. Також зазначив , що на наступний день бачив потерпілого у якого на обличчі було два синяки , та останній скаржився на біль в щелепі, повідомив що поїде в лікарню так як йому потрібно ставити пластину . Проте, чи потерпілий лікувався чи перебував за кордоном під час лікування йому нічого не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він в той день знаходився в барі «Соната» , прийшов ОСОБА_11 та підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та вдарив його ногою по сідниці. Внаслідок чого в них почався словесний конфлікт та вони вийшли на вулицю. Коли він із ОСОБА_12 вийшли на вулицю через певний час, то побачили, що брати ОСОБА_11 та ОСОБА_17 б"ють потерпілого ОСОБА_8 , який лежав на землі, вони почали їх розбороняти. Бачив як ОСОБА_18 кулаком вдарив в обличчя потерпілого . Ствердив , що в той день свідок ОСОБА_12 був випивший , а він ні.

Із наданої потерпілим копії медичної карти стаціонарного хворого №13481/362 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що на час госпіталізації 15.05.2018 року 22 год. 30 хв. , діагноз госпіталізації забій м`яких тканин лівої половини обличчя.

Із судово-медичного висновку експертизи №149/2018 від 19.06.2018 року вбачається, що гр. ОСОБА_8 при звертанні за медичною допомогою, як свідчать медичні документи, виявлено : злам суглобового паростка нижньої щелепи зліва, садно на носі. Вказані ушкодження могли утворитись від дії тупого предмету незадовго до звертання за медичною допомогою, не виключено 11.05.2018 року, викликали тривалий розлад функції жування і по цій ознаці відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. Судово-медичних даних в тому, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту нема.

Даний висновок експертизи ніхто не оспорює, такий відповідає обставинам події, узгоджуються з показами потерпілого, обвинуваченого, свідків, а тому суд вважає його правильним і покладає в основу вироку.
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 24.07.2018 р. вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 розповів та показав в який спосіб наніс удари потерпілому ОСОБА_8 , про те, що саме він особисто наносив удари потерпілому .
Підстав не вірити показам обвинуваченого ОСОБА_6 у суду не має, так як такі є послідовними, узгоджуються між собою та з доказами дослідженими в судовому засіданні, а тому суд такі покази вважає правдивими і покладає в основу вироку.
Пояснення потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в тій частині, що удари потерпілому наносив не тільки обвинувачений, а й інші особи, на думку суду не спростовують вини обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки такі їх покази не заперечують та не спростовують висновок судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що виявлені тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_8 могли утворитись від дії тупого предмету незадовго до звертання за медичною допомогою, не виключено 11.05.2018 року, викликали тривалий розлад функції жування і по цій ознаці відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, та не могли утворитись при падінні з висоти власного росту. Так , судом встановлено, що удари потерпілому ОСОБА_8 кулаком в обличчя (ділянку спричинення тілесних ушкоджень) наніс саме обвинувачений ОСОБА_6 про ,що зазначили в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_6 так і потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази потерпілого, свідків, висновок експерта, протоколи слідчих експериментів є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 .
Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно із ст.86 КПК України , доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено та органом попереднього розслідування обвинуваченому таких не пред"явлено .
Обставиною, що пом"якшує покарння обвинуваченому ОСОБА_6 є те, що він у вчиненому щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_6 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочин, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше не судимого, його особу, не працює, думку потерпілого, щодо покарання для обвинуваченного відповідно до чинного законодавства, крім цього судом враховано місце, час та спосіб вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті 122 ч. 1 КК України, у виді обмеження волі що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ними нових злочинів .
Враховуючи характер, тяжкість скоєного злочину, та особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вперше судиться, має на утриманні малолітню дитину, не працює, суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробування із іспитовим строком з покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.91,94,373,374,392,395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України і засудити до покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі .

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуваня покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду в порядку ст.395 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження , а у разі подання апеляційної скарги , якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно піля проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1