ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/568/19
провадження № 1-кп/753/952/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001117 від 29.10.2017 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тбілісі Грузії, грузина, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2017 приблизно о 23 год. 28 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «SSANG YONG ACTYON» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Ревуцького в місті Києві зі сторони вулиці Олександра Кошиця в напрямку проспекту Миколи Бажана, розташовуючись у четвертій (крайній лівій) смузі із наявних чотирьох смуг його напрямку руху.
В процесі руху він наближався до регульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку №12/37 по вулиці Декабристів в місті Києві, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» Правил дорожнього руху України.
В цей час, за межами вказаного нерегульованого пішохідного переходу, зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля марки «SSANG YONG ACTYON» номерний знак НОМЕР_1 проїзну частину вулиці Ревуцького, почав перетинати пішохід ОСОБА_6 .
Під час руху ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункту «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 підпункт «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «SSANG YONG ACTYON» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Ревуцького в місті Києві зі сторони вулиці Олександра Кошиця в напрямку проспекту Миколи Бажана, розташовуючись у четвертій (крайній лівій) смузі із наявних чотирьох смуг його напрямку руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування транспортним засобом, що призвело до несвоєчасного виявлення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , який, перетинаючи проїзну частину вулиці Ревуцького зліва направо, відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля, наближався до смуги руху керованого ним транспортного засобу, якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, а продовжив рух далі, внаслідок чого перед регульованим пішохідним переходом, розташованим навпроти будинку №12/37 по вулиці Декабристів в місті Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма (внутрішньочерепна травма): ушкодження м`яких тканин голови (забійна рана на верхній повіці правого ока та просочуючий крововилив в м`які тканини правої надбрівної ділянки, просочуючий крововилив в м`які тканини потиличної ділянки справа, ділянка зсаднення у лобовій ділянці по центру зі зміщенням вправо, садна на обличчі; двобічний субдуральний крововилив загальним об`ємом близько 120 см. куб. розповсюджений (вуалюючий) крововилив над півкулями головного мозку та мозочка, крововилив в шлуночки головного мозку; перелом 1-го ребра справа; закриті переломи обох кісток лівої гомілки (в верхній третині); закритий переломо-вивих в правому ліктьовому суглобі; просочуючі крововиливи в м`які тканини в місцях переломів; крововиливи в корені легень, в корінь брижі тонкої кишки; забій правої легені; черезкапсулярні розриви печінки; крововилив в порожнину очеревини (біля 150 мл.); розрив зв`язок та капсули правого колінного суглобу по внутрішній його поверхні з крайовим відколом по внутрішній поверхні медіального виростка; крововилив в порожнину правого колінного суглобу; просочуючі крововиливи в м`які тканини нижніх кінцівок; садна, синець.
Смерть ОСОБА_6 , 1980 р.н., настала від закритої черепно- мозкової (внутрішньочерепної травми) з ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки в тканину та у шлуночки головного мозку.
Вказані ушкодження знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою.
Порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху та настання наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_6 перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 28.10.2017 р. в нічний час приблизно о 23-30 год., керуючи автомобілем «SSANG YONG ACTYON» номерний знак НОМЕР_1 , він рухався по вул. Ревуцького зі сторони вул. Кошиця в напрямку пр. Бажана в крайній лівій смузі руху з невеликою швидкістю. Наближаючись до пішохідного переходу біля буд. № 12/37 по вул. Декабристів в м. Києві за межами цього пішохідного переходу, почав переходити проїзну частину пішохід ОСОБА_6 , якого він не помітив та скоїв на нього наїзд, внаслідок чого потерпілий загинув. Характеру та ступеню тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень обвинувачений не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2009 р.н. Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який відповідно до наявної медичної документації обтяжений хронічними хворобами печінки та нирок. Також судом повністю враховується досудова доповідь, складена органом пробації за результатом соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, яка в цілому позитивно характеризує обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого на підставі ст.66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію законного представника потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 286 КК України із реальним його відбуванням.

Обговорюючи доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 75,76 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання, суд враховує тяжкість інкримінованого злочину, який хоча і вчинений з необережності, проте відноситься до категорії тяжких злочинів, а також непоправні наслідки у вигляді смерті людини.

Ті обставини, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, виховує дитину та має певні захворювання не є достатніми підставами для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання, а були враховані при призначенні мінімального покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Також суд враховує, що при встановленні під час відбування ОСОБА_5 покарання погіршення стану його здоров`я з визнанням, що його хвороби є тяжкими і перешкоджають відбуванню покарання, не виключається можливість застосування щодо нього звільнення від відбування покарання за хворобою в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України.

Зазначена правова позиція відображена в численних рішеннях Верховного Суду, зокрема у постановах від 08.02.2018 р. у справі №452/3162/16-к; від 19.07.2018 р. у справі № 305/1081/16-к; від22.11.2018 р. у справі № 229/915/14-к; від 18.04.2019 р. у справі № 650/168/18;

Обговорюючи доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ст.286 ч.2 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, а також ту обставину, що наїзд на потерпілого було скоєно обвинуваченим перед регульованим пішоходним переходом, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання строком на 2 роки.

Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави
Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу від прокурора не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 3/три/ роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 /два/ роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання в порядку викнання даного вироку.

Строк відбуття додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 15387 /п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят сім/ гривень 20 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1