Справа № 738/749/19
№ провадження 1-в/738/82/2019
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:

У квітні 2019 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений на даний час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», вважає, що він став на шлях виправлення, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, посилаючись на свій стан здоров`я пояснив, що він не може виконувати будь яку роботу в установі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог клопотання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він не довів свого виправлення та перевиховання, за ввесь період відбування покарання має два стягнення і жодного заохочення. За час відбування покарання характеризується негативно, на шлях виправлення не став.

Представник ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що засуджений ОСОБА_4 в Менській ВК 91 відбуває покарання з 07.12.2018. За час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з негативної сторони, не працевлаштований, до виконання робіт з благоустрою залучався, проте до їх виконання ставиться посередньо. На думку представника установи, засуджений не став на шлях виправлення і застосування до нього умовно дострокового звільнення є передчасним.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ст. 539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, враховуючи думку прокурора та представника установи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений вироком Константинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2018 за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ухвали апеляційного суду Донецької області від 05.11.2018 вирок Константинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2018 залишено без змін.

Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.218 зараховано до строку відбування призначеного покарання, перебування під вартою з 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили 05.07.2018 включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 28.03.2017. За час відбування покарання в Бахмутській УВП № 6 характеризувався негативно: за порушення режиму тримання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дані стягнення на даний час погашені, до суспільно корисної праці не залучався, не заохочувався.

З 16.08.2018 по 08.11.2018 відбував покарання у Солонянській ВК № 21. За час перебування в установі характеризувався посередньо: дотримувався вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення до засудженого не застосовувалися. Відомості про залучення до суспільної корисної праці в особовій праві відсутні.

З 08.11.2018 по 07.12.2018 відбував покарання у Дніпровській УВП № 4. За час перебування в установі намагався дотримуватися вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконував під контролем.

В Менській ВК-91 відбуває покарання з 07.12.2018. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо: намагається дотримуватися вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувалися.

Судом також взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 14 від 15 травня 2019 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, що свідчить про пристосовницьких характер відбування покарання, а також не бажання засудженого працювати, наявність двох, хоч і погашених стягнень та відсутність жодного заохочення за ввесь період відбування покарання, тому суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1