Провадження № 1-кп/643/1299/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004274 року від 03.08.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з неповною середньою освітою, яка незаміжня, офіційно не працевлаштована, раніше неодноразово судима, останній раз 13.03.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців, на підставі ст. ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не минули. У зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 злочину, за який санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, є підстави вважати, що у обвинуваченої ОСОБА_4 можуть виникнути передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України спроби: переховуватись від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки остання була притягнута до кримінальної відповідальності та неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала та знову вчинила умисний корисливий злочин; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не володіє міцними соціальними зв`язками.
В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання. Зазначила, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, а в найменуванні клопотання нею допущено технічну описку.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримала позицію свого захисника. Крім того, обвинувачена зазначила, що хворіє на СНІД та в умовах СІЗО не отримує належної медичної допомоги.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування зазначив, що прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу, в клопотанні не зазначено та не обґрунтовано зменшення ризиків.
Представник потерпілого ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» в судове засідання 09.10.2019 року не з`явився.
Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд керується таким.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року щодо обвинуваченої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.10.2019 року. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 не працює, незаміжня, неодноразово судима, та вказані обставини підтверджують наявність ризиків щодо переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення. Також слідчим суддею на підставі наданих доказів зроблений висновок про наявність обґрунтованої підозри.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Судом встановлено, що ОСОБА_4 дітей не має, офіційно не заміжня, офіційно не працевлаштована, неодноразово судима. Вказані обставини в тому числі підтверджуються даними вимоги про судимість.
Судовий розгляд судом не розпочатий, докази судом не досліджувались, свідки не допитувались.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 06 грудня 2019 року.
Оцінюючи доводи захисника відносно того, що суду подано клопотання про обрання запобіжного заходу, суд керується таким. На початку клопотання прокурором зазначено, що вказаний документ є клопотанням про застосування запобіжного заходу. Разом з тим вказаний документ містить клопотання саме про продовження запобіжного заходу. З доводів клопотання також вбачається, що прокурор посилається на факт обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу та збереження ризиків станом на час подання клопотання. Прокурором було зазначено, що в документі має місце технічна описка в його найменуванні.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності вимоги та доводи клопотання, суд приходить до висновку, що вказане клопотання є саме клопотанням про продовження запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи захисника відносно того, що в клопотанні не зазначено та не обґрунтовано зменшення ризиків, суд керується таким.
В клопотанні зазначений перелік ризиків, а також висновок прокурора відносно того, що вказані ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не минули. Прокурором також було зазначено, що вказані вище ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились.
Суд погоджується з вказаними доводами, оскільки, як встановлено з матеріалів справи та пояснень учасників судового провадження, в тому числі обвинуваченої, вона неодноразово судима, в даний час на розгляді судів перебувають інші кримінальні провадженні відносно неї, зокрема в Московському районному суді м. Харкова, Фрунзенському районному суді м. Харкова.
Як вбачається із запитів, які містяться в матеріалах справи, в даний час щодо обвинуваченої здійснюється досудове розслідування в Київському ВП ГУНП в Харківській області, Московському ВП ГУНП в Харківській області.
Оцінюючи доводи ОСОБА_4 щодо незадовільного стану здоров`я та відсутності належної медичної допомоги в умовах СІЗО, суд керується таким.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 має діагноз: В-20, 3 клінічна стадія, хронічний вірусний гепатіт С. За показаннями ОСОБА_4 , вона також хворіє на хронічне запалювання придатків, остіомієліт. Також, згідно показань ОСОБА_4 , в умовах СІЗО антиретровірусну терапію вона отримує нерегулярно.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до яких в тому числі відноситься обвинувачений.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 206 КПК України, яка має назву «Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини», кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України» зазначено, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Суд допускає, що медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI); див. також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, N 280-A).

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Враховуючи наведене вище та керуючись принципом верховенства права і практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_4 на отримання медичної допомоги, суд вважає за необхідне доручити медичній частині № 27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях провести медичне обстеження ОСОБА_4 з метою визначення стану здоров`я останньої та необхідності її лікування.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року вона має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 06 грудня 2019 року.
Зобов`язати медичну частину № 27 Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях (м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14) провести медичне обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 , яка тримається під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99), з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішення питання щодо її лікування у встановленому законодавством України порядку.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1