У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2019 Справа №607/20877/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0001452 від 17 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження №0001452 від 17 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України.

В підготовчому судовому засідання прокурор вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Окрім того, подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів. Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, окрім того, має не погашену судимість, що свідчить про те, що перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечив проти призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні та проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно його підзахисного, подавши клопотання про повернення обвинувального акту та про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору обґрунтовано наступними обставинами. Так, підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, послугувала інформація, виявлена в ході проведення оперативно-розшукових заходів, а саме прослуховування мобільного телефону ОСОБА_5 , однак в матеріалах досудового розслідування відсутні рішення слідчого судді щодо прослуховування мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_5 під час проведення оперативно-розшукових заходів. Окрім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є недостатніми для обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 321 КК України. Так, досудовим розслідуванням не встановлено при яких обставинах познайомилися та чи були знайомі взагалі обвинувачений ОСОБА_5 з ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), хто був ініціатором незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів. Крім того, вказує, що затримання при продажі наркотичного засобу не проводилося, кошти в сумі 150 грн. в обвинуваченого не вилучалися, поняті не були присутні при передачі ОСОБА_6 наркотичного засобу правоохоронним органам, які проводили оперативну закупку. Окрім того, зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 283 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань прокурором також вносяться відомості такої процесуальної дії, як закінчення досудового розслідування, проте такі відомості в реєстрі взагалі відсутні.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обґрунтовано тим, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки обвинувачений не має на меті уникати кримінальної відповідальності, вину у вчиненні злочину він визнає, має постійне місце проживання, у нього є сім`я. Окрім того, обвинувачення у вчиненні злочину є недостатньо обґрунтованим, тому немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність. Вважає, що застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника про повернення обвинувального акту прокурору та про зміну запобіжного заходу, заперечивши проти клопотання прокурора.

Перевіривши надані матеріали кримінального провадження, клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Аналізуючи обвинувальний акт, суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення повністю викладені в обвинувачені.

Посилання захисника на те, що викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є недостатніми для обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 321 КК України, суд вважає необґрунтованими, такими, що не знайшли підтвердження, оскільки усі необхідні відомості для кваліфікації дій обвинуваченого за вищевказаними статтями КК України, у відповідності до ст. 291 КПК України, є наявними в обвинувальному акті та є достатніми в розумінні вказаної норми.

Правова кваліфікація злочинів викладена з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, у відповідності до фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими.

При цьому, суд враховує, що у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. При цьому, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Стосовно доводів захисника щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань усіх необхідних відомостей, зокрема, відомостей про закінчення досудового розслідування, то суд приходить до переконання, що це не є підставою для повернення обвинувального акту, з урахуванням положень ст.ст. 109, 291 КПК України.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в підготовчому судовому засіданні суд не оцінює доказів, а наявність чи відсутність належних та допустимих доказів не впливає на відповідність (невідповідність) обвинувального акту вимогам КПК України, а від-так, на призначення судового розгляду кримінального провадження, в ході якого і відбувається дослідження доказів, тому посилання захисника на наявність процесуальних порушень при внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та в подальшому при проведенні слідчих дій, що на думку останнього, є однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованими.

Таким чином, відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, та є всі підстави для призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

З врахуванням думки учасників судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Окрім того, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2019 року, під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 38420 гривень. У випадку внесення застави відносно ОСОБА_5 визначено наступні обов`язки: не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали визначено до 29 вересня 2019 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, один із яких є тяжким злочином; те, що обвинувачений ніде не працює, хоча є особою працездатного віку, утриманців не має, стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків останнього, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів до 23.59 год. 15 листопада 2019 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на особисте зобов`язання до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору та про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001452 від 17 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 12 год. 00 хв. 24 вересня 2019 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 год. 59 хв. 15 листопада 2019 року.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», для відому.
Головуючий суддяОСОБА_1