КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ AntonovSalisGmbH( ТОВ «Антонов Саліс») - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року у кримінальному провадженні №0000555, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно Antonov Salis GmbH (ФРН, м. Шкойдіц, Індустріштрасе, 56, 04435), а саме: грошові кошти що знаходяться на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_1 , BLZ:860 400 00, BIC: COBADEFFXXX, який обслуговується банківською установою: Commerzbank AG, Filiale Leipzig, Goethestrasse 3-5, 04109, Leipzig, Germany.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для його задоволення у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000555.

В апеляції представник ТОВ «Антонов Саліс» адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту в суді першої інстанції не був, про оскаржувану ухвалу дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами провадження 23.08.2019 року. По суті апеляції просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_7 (ФРН, м. Шкойдіц, Індустріштрасе, 56, 04435) з підстав її незаконності.
Зокрема, вказує, що докази того, що товариство Antonov Salis GmbH (ФРН, м. Шкойдіц, Індустріштрасе, 56, 04435)причетне до обставин кримінального провадження, про яке йде мова в клопотанні органу досудового розслідування та оскаржуваній ухвалі відсутні. Додає апелянт, що кошти мають законне походження, отримані Antonov Salis GmbHна підставі договорів, на їхній підставі товариство AntonovSalis GmbH отримало від ДП «Антонов» за встановленою договором оплату права на чартерну експлуатацію літаків АН-124-100 для забезпечення потреб NATO із використанням на території ФРН торгової марки «AN». Разом з тим, Antonov Salis GmbH взяло на себе зобов`язання забезпечити участь ДП «Антонов»шляхом використання літаків АН-124-100 в програмі NATO SALIS, створити та забезпечити функціонування операційної бази у відповідності до встановлених вимог з метою виконання контракту з NSPA.Таким чином арештоване майно AntonovSalis GmbH не має жодного відношення до кримінального провадження в рамках якого накладено арешт на рахунок та кошти і не може бути речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, крім того в вказаному провадженні і не повідомлено жодній особі про підозру.
Крім того, апелянт наголошує на тому, що рахунок з коштами (майно), який арештований належить іноземному товариству Antonov Salis GmbH, яке здійснює законну діяльність за законодавством Германії. Фактично вбачається, що дії та вимоги ДП «Антонов» направлені на фактичну руйнацію товариства Antonov Salis GmbH та протиправне переведення контракту з NSPA (NATO Support & ProcurementAgency) на третю особу,- Antonov Logistic Salis GmbH.

Факти викладенні в клопотання прокурора не знаходять свого підтвердження, службові особи ДП «Антонов», Antonov Salis GmbH та інші невстановлені особи (як вказано в клопотанні) не організовували протиправної схеми направленої на заволодіння коштів ДП «Антонов», AntonovSalis GmbH, збитки на які вказує орган досудового розслідування є припущенням та на даний час жодній особі матеріальна шкода та збитки не завдані.
В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте причину неявки суду не повідомив. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно представники товариства присутніми не були, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації отримали лише 23.08.2019 року після ознайомлення з матеріалами провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Антонов Саліс» - адвокат ОСОБА_5 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України у формі процесуального керівництва здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000555 від 26.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 366-1 КК України.
Встановлено, що службові особи ДП «Антонов», AntonovSalisGmbHта інші невстановлені особи, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно з метою отримання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, організували протиправну схему заволодіння належними Antonov Salis GmbH, ДП «Антонов» коштами, чим спричинили збитки ДП «Антонов», Antonov Salis GmbH, розмір яких перевищує 200 000 євро.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема, грошові кошти що знаходяться на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_1 , BLZ:860 400 00, BIC: COBADEFFXXX, який обслуговується банківською установою: Commerzbank AG, Filiale Leipzig, Goethestrasse 3-5, 04109, Leipzig, Germany, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою органу досудового розслідування від 04 березня 2019 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_1 , BLZ:860 400 00, BIC: COBADEFFXXX, який обслуговується банківською установою: Commerzbank AG, Filiale Leipzig, Goethestrasse 3-5, 04109, Leipzig, Germany може свідчити, у сукупності, про вчинення особами кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 366-1 КК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно , не може прийматися до уваги.
Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За встановлених обставин колегія суддів вважає доводи апеляції такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та були враховані під час прийняття рішення слідчим суддею.
Керуючись ст.ст.98, 117, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ Antonov Salis GmbH ( ТОВ «Антонов Саліс») - адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно Antonov Salis GmbH (ФРН, м. Шкойдіц, Індустріштрасе, 56, 04435), а саме: грошові кошти що знаходяться на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_1 , BLZ:860 400 00, BIC: COBADEFFXXX, який обслуговується банківською установою: Commerzbank AG, Filiale Leipzig, Goethestrasse 3-5, 04109, Leipzig, Germany - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Антонов Саліс» - адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/7824/5147/2019
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1