Справа № 372/2598/19
Провадження № 1-кп-210/19
В И Р О К
іменем України

23 липня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 24.05.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 118 КК України,

в с т а н о в и в:
24.05.2019 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 , куди в цей час прийшов його брат ОСОБА_6 та на фоні тривалих неприязних відносин, розпочав наносити ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_6 , знаходячись у одній із житлових кімнат квартири, де постійно проживає ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 , який в цей час спав та лежав на ліжку обличчям донизу, а той знаходився в положенні стоячи над ним, не менше десяти ударів металевою м`ясорубкою в область голови, передпліччя обох рук та спини, після чого, ставши коліном лівої ноги в область правої лопатки ОСОБА_6 , який лежав на ліжку, закрутив на шиї останнього електропровід, який тримав у руках та почав здавлювати, при цьому розтягуючи кінці проводу з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та спричинення смерті своєму брату ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження. Згідно з висновком експертного дослідження №25, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді численних гематом на волосистій частині голови; саден на правій передньо-боковій поверхні шиї, на передній поверхні лівого плеча, на задній поверхні правого передпліччя, на тильних поверхнях обох кистей, в проекції лівої та правої лопатки, на передніх та передньо-бокових поверхнях колінних суглобів. Виявлені тілесні пошкодження утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, за часом утворення можуть відповідати терміну вказаному в поясненні та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 було заподіяно не менше 15-ти прикладань сили. В подальшому, ОСОБА_6 , викручуючись піднявся з ліжка, та разом з ОСОБА_6 перемістився у іншу кімнату квартири, в якій в ході бійки разом з останнім впав на диван, де продовжуючи відбиватися від ударів, сприймаючи дії ОСОБА_6 як загрозу своєму життю та здоров`ю, захищаючись від протиправних дій останнього, вихопив з рук ОСОБА_6 металеву м`ясорубку, та знаходячись зверху на тулубі потерпілого, який в цей час лежав на спині на дивані та здавлював руками кінці проводу на шиї ОСОБА_6 продовжуючи вчинення посягання на його життя, діючи з прямим умислом, маючи на меті припинити посягання ОСОБА_6 , передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс йому не менше семи ударів металевою м`ясорубкою в область голови та тулуба, чим спричинив відкриту черепно-мозкову травму з забитою раною в правій скроневій ділянці голови та сім забитих ран правої половини волосистої частини голови та обличчя, після чого, перевищуючи межі необхідної оборони, передпліччям лівої руки натиснув на шию останнього, що призвело до здавлення органів шиї та спричинило смерть ОСОБА_6 , при цьому явно перевищивши межі необхідної оборони, які явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, після чого, ОСОБА_6 піднявшись з дивану, одразу покинув приміщення квартири. Згідно з висновком судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_6 настала від здавлення органів шиї тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що призвело до розвитку механічної асфіксії. Це підтверджується наявністю непрямих згинальних косо-горизонтальних переломів верхніх правого та лівого ріжків щитоподібного хряща з крововиливами в прилеглі до ушкоджень м`які тканини, повнокров`я та наявністю ділянок нерівномірного здуття та западення легеневої тканини, дрібно крапкових крововиливів між плеврою легень, ознак швидкого настання смерті, а також даними судово-гістологічного дослідження. Вказані ушкодження кваліфікуються як тяжкі, які є безпосередньою причиною смерті, та виникли безпосередньо (в проміжку часу до кількох хвилин за даними судово-гістологічного дослідження) перед настанням смерті ОСОБА_6 , та могли утворитись при бічному стисненні органів шиї в ділянці щитоподібного хряща тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею з місцем прикладання сили дистальніше вищевказаних переломів хряща.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 118 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та вибачився перед ОСОБА_4 за скоєння злочину, та остання не має до ОСОБА_6 матеріальних претензій, що підтвердила в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились в умисному вбивстві, вчиненому при перевищені меж необхідної оборони, підлягають кваліфікації за ст. 118 КК України.

12.07.2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення сторін.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у вказаному злочині.

Поряд з цим, згідно угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 118 КК України та узгодили міру покарання ОСОБА_6 у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки з покладенням на ОСОБА_6 обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Перевіривши угоду про примирення сторін на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення сторін від 12.07.2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення сторін від 12.07.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншої сторони.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Обухівський районний відділ філії ДУ Центр пробації в м. Києві та Київській області.

Речові докази по справі: DVD-R диски, що містяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при справі; подовжувач білого кольору; м`ясорубка білого кольору; зрізи та змиви з правої та лівої рук трупа ОСОБА_6 ; футболка, труси; зразок букального епітелію (слини) ОСОБА_6 ; зрізи та змиви з правої та лівої рук ОСОБА_6 ; зразок крові ОСОБА_6 ; жорсткий диск «SAMSUNG HD 321 KJ», s/n S0MQJDQP615860, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: