Єдиний унікальний номер 205/6090/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ДВК (№89)» - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому терміну попереднього ув`язнення в строк невідбутого покарання. Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002 року народження.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання в повному обсязі, просив зарахувати йому у строк покарання період не тільки з моменту його затримання до набрання вказаним вище вироком суду чинності, а й період після набрання вироком чинності, коли він утримувався під вартою в умовах слідчого ізолятора до його етапування в колонію для відбування покарання. На думку засудженого, його безпідставне перебування в умовах СІЗО у вказаний період вказує на необхідність зарахування цього строку у його покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 , підтримав клопотання свого підзахисного, просив його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор та представник адміністрації ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» проти задоволення клопотання не заперечували, при цьому прокурор вказав, що період після набрання вироком чинності, коли засуджений ОСОБА_6 утримувався під вартою в умовах слідчого ізолятора до його етапування в колонію для відбування покарання не може бути зарахований у строк його покарання із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України, оскільки це суперечить вимогам кримінального і кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши засудженого, його захисника, прокурора і представника ДУ «ДВК (№89)», суд приходить до висновку про можливість його часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», даний закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 26.10.2017 року, при аналізі змісту частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII, судом встановлено, що норма про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих, які засуджені до довічного позбавлення волі.

Відповідно до положень Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Принцип рівності всіх громадян перед законом є конституційною гарантією правового статусу особи, що поширюється, зокрема, на призначення кримінального покарання. Притягнення особи, яка вчинила злочин, до кримінальної відповідальності, не лише означає рівність усіх осіб перед законом, а й передбачає встановлення в законі єдиних засад застосування такої відповідальності.

Правова держава, вважаючи покарання, передусім, виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і обумовлені поставленою метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Положення Конституції України, які регулюють права і свободи людини та громадянина, в тому числі, ст.ст.50, 51, 63-64, 72 КК України, свідчать про гуманістичну направленість Основного Закону України та кримінального законодавства зокрема, про поширення загальних засад призначення покарання на всі види покарань, незалежно від їх суворості.

Виходячи з можливості застосування до засудженого до довічного позбавлення волі акту помилування згідно з нормами ч.2 ст.87 КК України, врахування зарахованого строку попереднього ув`язнення цього засудженого при визначенні фактично відбутого ним строку покарання є безпосередньою реалізацією забезпечення його конституційних прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був затриманий 05 серпня 2001 року.

ОСОБА_6 був засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року засуджено за п.п.«а, г» ст.93, ч.3 ст.142 КК України (в редакції 1960 року), ч.2 ст.263, ст.42 КК України (в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирок суду набрав законної сили 23 липня 2002 року.

Таким чином, термін попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 рахується з 05 серпня 2001 року до 23 липня 2002 року включно.

При цьому суд не погоджується з аргументацією сторони захисту щодо необхідності зарахування засудженому ОСОБА_6 періоду, коли він знаходився в умовах СІЗО після набрання вироком чинності, коли він утримувався під вартою в умовах слідчого ізолятора до його етапування в колонію для відбування покарання, оскільки, як відповідно до положень Закону України «Про попереднє ув`язнення», так і Роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», такий період не може бути зарахований у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України.

Також суд вважається необґрунтованим посилання сторони захисту на рішення ЄСПЛ «Буглов проти України» в якості обґрунтування необхідності зарахування строку покарання понад той, що встановлено чинним законодавством, оскільки із змісту самого рішення слідує, що за загальним правилом перебіг строку, що має розглядатися за пунктом 3 статті 5 Конвенції, закінчується в момент ухвалення судом вироку, і, починаючи з цієї дати, тримання особи під вартою охоплюється дією підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції. Відповідно досудове тримання заявника під вартою у значенні пункту 3 статті 5 Конвенції закінчилось в момент набрання чинності вироком суду, а не понад цей строк.

А тому, за наявності правових підстав, суд вважає за необхідне задовольнити дане клопотання засудженого частково, що повністю відповідатиме положенням чинного кримінального і кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, Законом України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбутого покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року строк попереднього ув`язнення з 05 серпня 2001 року по 23 липня 2002 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя

Секретар -