Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4561/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0003361 від 28.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК У країни, про арешт тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
04.04.2019 р. до суду над і йшло клопотання начальника першого ві дд ілу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження№0003361 від 28.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК У країни, про арешт тимчасово вилученого майна
Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Подільським УП ГУ НП в м. Києві за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальномупровадженні№0003361 від 28.08.2018 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
Так, в силу займаної посади ОСОБА_4 здійснює функції представника влади, а також обіймає постійно в органі державної влади посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто згідно з ч. З ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою. Крім того, здійснюючи правозастосовні і правоохоронні функції, згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу. 29.03.2019р. близько 15 год. 15 хв., начальник відділення технічних випробувань дослідно - випробувальної лабораторії аварійно - рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у м. Києві ОСОБА_4 діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у службовому кабінеті № 3, який розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Головного управління ДСНС України у м. Києві за адресою: вул. Нижньоюрківська, 5, м. Київ, на висловлену ним 18.03.2019 р. незаконну вимогу, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 7000 (семи тисяч) гривень за видачу останньому протоколів горючості, поширення полум`я та коефіцієнту димоутворення, килимового покриття для підлоги «ковроліну», що розміщується на шляхах у ТОВ «Перспективні рішення».
У подальшому, цього ж дня під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 в нього виявлений та вилучений предмет неправомірної вигоди в розмірі 7000 (семи тисяч) гривень.
Звернувшись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор не з`явився для розгляду вказаного клопотання.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).
Отже, положення КПК України встановлюють, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин зазначених в клопотанні.
Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Суд вважає, що прокурором не надано суду жодних допустимих доказів на обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно, не доведено необхідність накладення такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відтак, враховуючи викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 167 -168,170 -173,309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження№0003361 від 28.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1