Справа № 171/946/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000355 від 17.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васьковичи, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, українця, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючий, не працюючий, реєстрації місця мешкання не маючий, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
6 квітня 2019 року, приблизно о 21:30 годині, ОСОБА_4 перебував в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яка належить його колишній співмешканці ОСОБА_5 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів відбулась сварка, під час якої до ОСОБА_5 підійшла її малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи малолітню ОСОБА_6 лівою рукою за волосся, наніс приблизно 5-6 ударів кулаком та долонею правої руки, в область обличчя малолітньої потерпілої ОСОБА_6 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , малолітній потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 29/41-Е4 від 21.05.2019, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синець навкруги правого ока з розповсюдженням на праву бічну поверхню перенісся; синець на верхній повіці лівого ока; садно на нижній повіці лівого ока, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю, не оспорює обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 06 квітня 2019 року приблизно о 21-22 годині прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_2 , був в емоційному стані, оскільки продавець з магазину повідомила про те, що дитина в магазині викрадає продукти харчування та іграшки. З цього приводу відбулась сварка з його колишньою співмешканкою, в наслідок чого він наніс декілька ударів малолітній та відштовхнув її, від чого вона вдарилась об ліжко. У потерпілих попросив вибачення та щиро розкаюється.

Потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явилися, від представника малолітньої потерпілої до суду надана заява про проведення судового розгляду без їх участі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_4 , раніше не судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України вчинення злочину щодо малолітньої дитини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1