справа №619/4622/19
провадження №1-кп/619/482/19

ВИРОК
іменем України

02 грудня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000991 від 26.07.2019 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: -31 серпня 2018 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року (справа № 619/3089/18 провадження №1-кп/619/482/18), відповідно до якого його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 01 жовтня 2018 року. 01 листопада 2018 року ОСОБА_4 став на облік в Дергачівському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, та видане направлення до Дергачівської міської ради Харківської області згідно якого він був повинен приступити до виконання громадських робіт з 02 листопада 2018 року. 01 листопада 2018 року ОСОБА_4 прибув до Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області та передав направлення з Дергачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де в подальшому відносно нього виконуючим обов`язки Дергачівського міського голови - секретарем міської ради ОСОБА_6 винесено розпорядження Дергачівської міської ради № 156 від 02.11.2018 про відбування покарання засудженого до безоплатних громадських робіт та складено графік про вихід на роботи.

02 листопада 2018 року ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення від відбування громадських робіт, до яких його засуджено вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року, діючи з цією метою, грубо порушуючи обов`язки покладених на нього судом, та в супереч роз`ясненому йому порядку та умовам відбування покарання у вигляді громадських робіт, не прибув до Дергачівської міської ради Харківської області для інструктажу та відпрацювання призначеного йому покарання, тим самим ухилився від відбуття призначеного йому вироком суду покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, та включно до 14 листопада 2019 року не приступав до відбуття покарання у вигляді громадських робіт без поважної причини, відповідно до даних наданих Дергачівською міською радою Харківської області.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

02 грудня 2019 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена в місті Дергачі Харківської області 02 грудня 2019 року між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти досудовому слідству та судовому розгляду. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України 2 роки 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 31.08.2018 та остаточно встановити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 10 (десяти) днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.
У судому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Потерпілих у кримінальному провадження не має.
Отже, відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання.
Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, має постійне місце проживання.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні не має.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 визначену угодою про визнання винуватостіміру покарання.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, в тому числі і у виді обмеження волі, може бути прийняте судом з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, на підставі яких він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, поведінку ОСОБА_4 після їх вчинення, його дійсне виправлення та щире каяття, можливість його виправлення без відбування покарання, суд дійшов висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена в місті Дергачі Харківської області 02 грудня 2019 року між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців 10 (десяти) днів обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1