Справа №718/3547/18
Провадження №1-кп/718/195/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальні провадження № 0000646, № 0000130, № 0000218 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, мешканки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із неповною середньою освітою, незаміжньої, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21 жовтня 2018 року біля 10:00 години, перебуваючи в будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , в якому проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час розпивання алкогольних напоїв, увійшовши в довіру та беручи до уваги стан сп`яніння ОСОБА_6 , попросила останнього надати їй мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка в особистих справах, на що ОСОБА_6 погодився та добровільно передав ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Sigma», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 650 гривень, власником якого є ОСОБА_5 . Отримавши доступ до вказаного мобільного телефону, ОСОБА_4 , здійснивши дзвінок, сховала його у своїй спідній білизні, залишаючись при цьому в будинку. В подальшому, ОСОБА_6 , згадавши, що надав ОСОБА_4 мобільний телефон, запитав у неї про його місцезнаходження, на що остання відповіла, що повернула його ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , невдовзі прийшовши додому, разом розпочали шукати мобільний телефон у будинку, та при поверхневому огляді ОСОБА_4 . ОСОБА_5 виявила свій мобільний телефон у її спідній білизні та вилучила його.

Також, ОСОБА_4 15 лютого 2019 року біля 18:00 години перебуваючи у с. Мамаївці Кіцманського району прийшла до господарства, в якому проживає її подруга ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , та, перебуваючи у житловому будинку, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, переконавшись у непомітності своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрала бувший у користуванні мобільний телефон «Нокіа-1280», який належить ОСОБА_7 , та жіночу куртку, яка належить ОСОБА_5 . Після чого вийшла з будинку та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 320 гривень, а потерпілій ОСОБА_5 на суму 800 гривень.

Окрім того, ОСОБА_4 22 березня 2019 року біля 01:00 години, перебуваючи в будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_8 , в ході розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_9 та власницею будинку, діючи умисно, з корисливою метою на заволодіння чужим майном, викрала грошові кошти в сумі 330 гривень зі штанів ОСОБА_9 , коли останній спав. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 330 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала, розкаялась та надала показання, що відповідають наведеним обставинам.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 не заперечували щодо обставин у даному кримінальному провадженні та їх не оспорювали, висловились з приводу відсутності претензій до обвинуваченої, звернувшись до суду з відповідного змісту заявами.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 є доведеною, в її діях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку); та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує також особу обвинуваченої ОСОБА_4 , те, що вона раніше не судима, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога.

Як передбачено статтею 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд приходить до висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, достатнього та необхідного для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді обмеження волі за сукупністю злочинів, і разом з тим, вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з річним іспитовим строком з покладанням передбачених п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язків.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України, зокрема: мобільний телефон марки «Sigma», переданий під розписку ОСОБА_5 , мобільний телефон «Нокіа-1280», переданий під розписку ОСОБА_7 , жіночу куртку, передана під розписку ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 185 гривень, передані під розписку ОСОБА_9 , належить повернути власникам.

Керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67, 185 КК України, ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінальни правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання: за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин; за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на два роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Sigma» - повернути власнику ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Нокіа-1280» - повернути власнику ОСОБА_7 ; жіночу куртку повернути власнику ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 185 гривень - повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1