Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0000246 щодо ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2017 року за клопотанням прокурора ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, закрито.

11.11.2019 року захисник ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і відмовити прокурору в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Обґрунтовуючи право на подання апеляційної скарги, захисник зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000581 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК України. Вказане кримінальне провадження виділено з матеріалів кримінальних проваджень №№ 0000101, 0001152, і досудове розслідування здійснюється за фактом привласнення службовими особами Одеської обласної державної адміністрації та ПП «Ремерцентр» коштів, виділених на будівництво об`єкту системи стічних вод від станції біологічної очистки «Північна» в м. Одесі на об`єкті «Глибоководний випуск». Крім юридичних осіб публічного права та ПП «Ремерцентр» досудове розслідування також здійснюється відносно ТОВ «Експортно-імпортна компанія «Верес», колишньому директору якого ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.5 ст.191, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК України, та інших юридичних осіб приватного права та їх службових осіб. Стороною обвинувачення ОСОБА_3 інкриміновано, що організована група за його участю заволоділа коштами державного бюджету в розмірі 28 698 492, 50 гривень, після чого з кримінального провадження № 0000101 було виділено в окреме провадження матеріали щодо ОСОБА_3 № 0000246.

Захисник вважає, що ухвала щодо ОСОБА_3 дає можливість дійти висновку, що нею встановлено, хоча й у завуальованому виді, скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншими особами, а відтак має преюдиційне значення при подальшому розслідуванні кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та інших, суперечить загальним засадам кримінального провадження, як то верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, та порушує гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд.

При цьому посилається на положення п.8 ч.3 ст.129 Конституції України щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, низку рішень Конституційного Суду України та правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 03.03.2016 року (справа № 5-347кс15).
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, пропуск якого захисник мотивує тим, що про прийняте рішення дізнався 07.11.2019 року, здійснюючи моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана особою, яка не має на це права, з таких підстав.
Статтею 393 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу на вирок або ухвалу суду першої інстанції, до яких, серед іншого, відносяться підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник, а також інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 03.03.2016 року (справа № 5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст.393 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч.2 ст.24 КПК України.
Верховний Суд України у згаданій вище постанові наголосив на тому, що при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвала суду першої інстанції постановлена щодо ОСОБА_3 , і всупереч твердженням в апеляційній скарзі у ній відсутні жодні дані про вчинення ОСОБА_4 , іншими конкретними фізичними особами або службовими особами конкретних юридичних осіб будь-яких кримінальних правопорушень, щоб давало підстави вважати, що судове рішення стосується їхніх прав, свобод чи інтересів.
Доводи захисника, що суд в ухвалі встановив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 з іншими особами, є надуманими, оскільки дослідження та оцінки правомірності дій інших осіб суд не здійснював, а отже, не вирішував наперед питання про їх права, свободи чи інтереси, і не встановлював преюдиційних фактів щодо них.
Згідно з п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Таким чином ухвала суду першої інстанції не стосується прав, свобод чи інтересів ОСОБА_4 , а відтак захисник ОСОБА_2 не наділені правом у даному кримінальному провадженні подавати апеляційну скаргу, і її належить повернути.
У зв`язку з відсутністю законних підстав для відкриття провадження за апеляційною скаргою розгляд питання про поновлення строку апеляційного оскарження є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0000246 щодо ОСОБА_3 повернути.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1