Справа № 148/770/19
Провадження №11-кп/801/1016/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000120 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 14.06.2019р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Радіонцева Івановського району Івановської області Російської Федерації, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , громадянку України, без освіти, вдова, не працююча, в силу ст.89 КК України раніше не судиму,
визнано винуватою за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу, а саме взяття під варту ОСОБА_6 залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з 03.03.2019 року з моменту затримання.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , громадянку України, без освіти, не заміжню, не працюючу, раніше не судиму,
визнно винуватою за ч. 3 ст. 185 КК і призначено їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу, а саме взяття під варту ОСОБА_7 залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з 03.03.2019 року з моменту затримання.
Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 , перекладача ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 03.03.2019 року близько 13:00 ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження за №0000194 від 12.04.2019 року, перебували по АДРЕСА_3 , де керуючись корисливим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь визначивши ролі кожного учасника, проникли до літньої кухні вищевказаного домогосподарства, яке належить ОСОБА_14 та в якій проживала остання, звідки діючи між собою за попередньою змовою викрали грошові кошти в сумі 7700 гривень.
Так, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 і невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження за №0000194 від 12.04.2019 року, будучи заздалегідь обізнаною у відведеній їй ролі у вчиненні вказаного злочину, зайшла до подвір`я вищевказаного домоволодіння, де біля приміщення літньої кухні її зустріла господарка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 маючи намір разом з іншими спільниками проникнути до житла ОСОБА_14 , звідки вчинити крадіжку належного власниці майна, під надуманими приводами почала всіляко вмовляти та просити ОСОБА_14 зайти в будинок та винести їй аркуш паперу.
Коли ОСОБА_14 погодилась та відчинивши вхідні двері, зайшла у приміщення свого житла, ОСОБА_6 без згоди власниці, та її відому слідом за останньою проникла до її житла, продовжуючи всіляко відвертати увагу ОСОБА_14 та з прикладанням незначної сили, взявши останню за плечі прихилила останню до столу, де та шукала аркуш паперу, тим самим відвернула увагу від протиправного проникнення у житло її спільників ОСОБА_7 та невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження за №0000194 від 12.04.2019 року.
Після відвернення ОСОБА_6 уваги потерпілої ОСОБА_14 до будинку непомітно проникли ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження за №0000194 від 12.04.2019 року, які почали почергово виконувати свою роль в спільному умисному умислі, направленому на таємному викраденні чужого майна.
Так, останні, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за відсутності визначених законом підстав, всупереч волі законного володільця ОСОБА_14 , яка почала виганяти їх з будинку, потрапивши до приміщення літньої кухні, продовжили виконання своїх злочинних дій, при чому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всіляко відвертали увагу потерпілої ОСОБА_14 , а саме затуливши собою вхід до житлової кімнати приміщення, де перебували, ОСОБА_6 продовжувала розповідати незрозумілі для потерпілої речі, а ОСОБА_7 принісши із собою простирадло відразу розгорнула останнє перед собою та тримала в руках, чим фактично забезпечили таємне проникнення у житло невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження за №0000194 від 12.04.2019 року, яка діючи за попередньою змовою з останніми, досягаючи реалізації кінцевого для них злочинного наміру, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проникла до другої кімнати літньої кухні, де скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з прямим умислом, групою осіб, на печі твердого опалення під одягом виявила паперовий конверт із грошовими коштами, з якого вчинила крадіжку коштів в сумі 7700 гривень.
В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка продовжувала тримати перед потерпілою розгорнуте простирадло, та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження за №0000194 від 12.04.2019 року, покинули приміщення літньої кухні, та стрімко вибігли з території домоволодіння, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілій своїми діями матеріального збитку на вище вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості змінити вирок щодо ОСОБА_7 та пом`якшити призначене покарання, визначивши їй покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, оскільки вона визнала свою вину повністю, щиро розкаялася та добровільно відшкодувала потерпілій завдану шкоду, вчинила злочин вперше.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 просить в апеляційній скарзі змінити вирок в частині призначення обвинуваченій покарання та призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України із випробувальним терміном на 3 роки, так як ОСОБА_6 розкаялась у вчиненому, визнала свою вину, давала у суді зізнавальні покази, просила вибачення у потерпілої, також має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, та було відшкодовано всі завдані збитки потерпілій.

Обвинувачена ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок та призначити їй більш м`ягке покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки призначене їй покарання є суворим, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, так як ОСОБА_6 відшкодувала матеріальну шкоду потерпілій, яка просила не призначати покарання у виді позбавлення волі, свою вину в судовому засіданні визнала повністю та щиро розкаялась, піклується за своєю хворою матір`ю та має на утриманні неповнолітню доньку.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить змінити вирок та призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі, так як покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, а також суд першої інстанції не визнав її щире каяття та визнання вини, не врахував повністю відшкодовану шкоду потерпілій, яка просила не позбавляти волі обвинувачених, вчинення злочину вперше.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом не враховано, що обвинувачені жодною суспільно корисною працею не займаються, вчинили тяжкий злочин у групі за попередньою змовою щодо особи похилого віку, ОСОБА_6 нещодавно притягувалась до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, а тому обвинувачені не надали критичну оцінку своїй злочинній поведінці та демонстрували суду фіктивне каяття.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку в частині призначеного покарання обвинуваченим, призначивши покарання ОСОБА_6 у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на 3 роки та ОСОБА_7 у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 роки.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що вирок є суворими, судом не взято до уваги обставини пом`якшуючі покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, відсутність претензій у потерпілої, її позицію, позитивну характеристику та відсутність судимостей у обвинувачених.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів зазначених в них та просять про пом`якшення їм покарання, зважаючи на наведені ними обставини: визнання вини, щире каяття та відшкодування шкоди, у ОСОБА_6 на утриманні неповнолітня дитина, а ОСОБА_7 просить врахувати, що вона проживала з внуками, які потребують її допомоги, а тому вважають, що застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання буде достатнім для їх виправлення, прокурор відмовився від апеляційної скарги та просив закрити провадження, проте заперечує проти задоволення апеляційних скарг в інтересах обвинувачених, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг в інтересах обвинувачених апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційних скаргах не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

Судовий розгляд даного провадження був проведений із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому апеляційний розгляд стосується лише призначеного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим судом першої інстанції взято до уваги обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, однак дані обставини не повинні братися до уваги, оскільки ці обставини є кваліфікуючими і не можуть враховуватись, як обтяжуючі.

Також є слушними доводи щодо неможливості врахування не визнання вини обвинуваченими на досудовому слідстві, як обтяжуючої обставини, а тому дані обставини суд апеляційної інстанції не бере до уваги, як такі що обтяжують покарання.

Судом першої інстанції також зазначено в якості обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно. Проте судимість у ОСОБА_6 погашена, а тому не може бути врахована ознака повторності при призначенні покарання, яке за своїм розміром є більшим чим у обвинуваченої ОСОБА_7 .

Також апеляційний суд бере до уваги, що у обвинуваченої ОСОБА_6 є неповнолітня дитина.

Разом з тим, судом першої інстанції обґрунтовано визнано обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Наявність двох обставини, що пом`якшує покарання обвинувачених визнання вини та відшкодування шкоди не є достатніми для застосування до призначеного судом покарання ст. 75 КК України, зважаючи на особи обвинувачених, які не працюють, ОСОБА_6 повідомила, що проживати планує у доньки, через проблеми з житлом, а обвинувачена ОСОБА_7 , згідно характеристики з місця проживання, перебуває на обліку, як особа, що підпадає під нагляд.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані про стійкі соціальні зв`язки обвинувачених по місцю проживання.

Проте ряд обставин, які пом`якшують покарання та зменшення обставин, які обтяжують покарання дають підстави для застосування ст. 69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, таке покарання буде відповідати як тяжкості вчиненого так і особам обвинувачених.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 404, 407, 409, 414, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити, у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 задовільнити частково.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 14.06.2019р. відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя