печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 22 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи та інших питань у кримінальному провадженні № 0003203, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 22 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи та інших питань у кримінальному провадженні № 0003203. Проте своєю постановою від 22 лютого 2019 року слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Оскільки, на думку, особи, що подала скаргу винесена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню в наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

В судове засідання особа, якою подано скаргу та представник органу досудового розслідування не з`явились, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, згідно з нормами ч.ч. 1, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України, про причини неявки суд не повідомлено, адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про розгляд скарги за його відсутності, а тому за вказаних обставин, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу та представника органу досудового розслідування з урахуванням положень ст.ст. 22, 26, 306 КПК України, а відтак вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

У відповідності до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Положення ст. 93 КПК України передбачають, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, що передбачає ч. 2 ст. 223 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а Генеральною прокуратурою України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003203 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

26 лютого 2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Головного слідчого управління Національної поліції України з клопотанням про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи та інших питань у кримінальному провадженні № 0003203.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 22 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи та інших питань у кримінальному провадженні № 0003203.

При дослідженні матеріалів провадження та клопотання сторони захисту, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з дотриманням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий зазначив, що на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені в клопотанні акти приймання виконання робіт не є предметом доказування у кримінальному провадженні.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити адвокату ОСОБА_3 у задоволенні його скарги поданої в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 22 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи та інших питань у кримінальному провадженні № 0003203.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1