Справа № 645/1162/19
Провадження №1-кп/645/509/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі колегії: Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Відносно обвинуваченного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 31 жовтня 2019 року.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні заявив про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.
Обвинувачений в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт . В обгрунтування клопотання зазначив, що справа щодо нього сфальсифікована, обвинувачений акт складений на неправдивих та недопустимих доказах. Крім того, він має матір похилого віку, яка потребує допомоги та яку залякують.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, посилаючись на недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та ризиків, про які зазначив прокурор. Підтримала клопотання підзахисного ОСОБА_7 .
Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Як зазначено у ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості приховатися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за процедурою, встановленою законом.
Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»)
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Оцінивши в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, необхідні для врахування при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, судова колегія вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не здатний забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 та уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим судова колегія продовжує обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб.
Серед іншого, суд враховує вагомість наявних доказів, досліджених судом, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, при цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння; вік та стан здоров`я обвинуваченого, його сімейний стан, наявність (відсутність) постійного місця роботи.
Зважаючи на вказані обставини, враховуючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватись від суду, в зв`язку з чим, судова колегія вважає доведеним продовження існування ризиків, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.
На думку суду, наявність вказаних вище обставин не зменшує ризики, передбачені п.п. 1, 3

ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, тому, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту та продовжує строк обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, згідно положень п. 2 ч. 4 ст. 184 КПК України.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія

П о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 грудня 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя:

Судді: