Провадження №1-кс/369/4286/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004876від 13.08.2018за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що Києво-Святошинським ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004876від 13.08.2018за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 12.08.2018 року близько 19 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_4 , 1988 р.н., та ОСОБА_6 , 1999 р.н., будучи у стані алкогольного сп`яніння перебуваючи між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між останніми та потерпілим ОСОБА_7 , 1968 р.н., виникла суперечка, яка переросла в бійку. Під час якої ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_7 , тримаючи його за праву руку із застосуванням лайливих слів вів бесіду, а ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки зігнутої в кулак по обличчю ОСОБА_7 , в область лівого ока, 2-3 удари кулаком правої руки зігнутої в кулак по обличчю в область верхньої губи. А ОСОБА_4 , в цей час, завдав один удар кулаком правої руки ОСОБА_7 , в область голови та 2-3 удари правою рукою зігнутою в кулак в область грудної клітини. Стоячи на ногах, після отриманих тілесних ушкоджень від ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , захищаючи своє життя та здоров`я, підняв праву ногу вище свого тіла та упав на землю покриту гравійним камнем на правий бік відчувши різку біль у правому коліні та правій руці.
Після чого, лежачи на землі, ОСОБА_7 , відчув тілесні ушкодження, які завдав ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , ногами в область голови, потиличної частини, шиї та грудної клітини в кількості не менше 7 разів.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 136/Д від 04.06.2019 року, при огляді травматологом поліклініки 07.09.2018 року (26 день після травми)в амбулаторній карті відмічені скарги на біль в ділянці правого колінного суглобу, обмеження рухів в правому колінному суглобі, діагностовано забій правого колінного суглобу.

Однак при попередніх оглядах хірургом в клініці «Амеда» маються записи, що «Суглоби не змінені, пальпація безболісна, рухи в повному об`ємі».Згідно п.4 13.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом № 6 від 17 січня 1995 року МОЗ України, судовому експерту належить утриматися від встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у випадку невизначеності клінічної карти чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого.

При судово-медичному огляді 14.08.2018р. у ОСОБА_7 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: крововилив на поверхні лівого очного яблука, забита рана верхньої губи, садна, множинні синці волосистої частини голови, обличчя, шиї, груди, кінцівок.

Згідно наданій медичні документації у ОСОБА_7 , малась закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів за давністю можуть відповідати вказаному в ухвалі терміну.

Закрита черепно-мозкова травма: крововилив на поверхні лівого очного яблука, забита рана верхньої губи, садна, множинні синці волосистої частини голови, обличчя, струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх зрощення необхідний термін більше 6, менше 21дня. Синці шиї, груди та кінцівок, садна колінних суглобів відносяться до легких тілесних ушкоджень.

13.08.2018 року слідчим внесені дані в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004876за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
24.10.2019 року,згідно висновку судово-медичного експерта № 136/Д від 04.06.2019 року, слідчим Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області склад злочину у кримінальному провадженні № 0004876за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України перекваліфіковано на склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.
24.10.2019 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

У вчиненні вказаного вище злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелітополя, Запорізької області, українець, громадянин України, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні вказаного вище злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості за який законом передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 ,запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик ОСОБА_8 , від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків на території України;

- підозрюваний не має офіційного місця роботи.

Враховуючи ці обставини існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 ,у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 ,необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, слідчий просив застосувати до підозрюваного підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого -запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному провадженні.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний проти вимог клопотання не заперечував.

Слідчий суддя вислухавши пояснення підозрюваного, доводи прокурора щодо необхідності застосування запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , а тому є підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від суду та таким чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження в розумні строки.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177, 179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004876від 13.08.2018за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або до суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали 2 місяці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1