ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року
м. Київ

справа № 537/2068/16-к
провадження № 51-5169 ск 19

Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , перевірив касаційні скарги захисника ОСОБА_2 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16 липня 2019 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Оскаржені рішення

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено до покарання за частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України (далі КК) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади та без застосування статті 54 КК, а також
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,
засуджено до покарання за частиною 2 статті 365 КК у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади на 3 (три) роки. На підставі статті 54 КК позбавлено ОСОБА_3 спеціального звання капітан поліції.
2. У відповідності до частини 5 статті 74 КК ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Короткий виклад обставин справи
2. За вироком суду, 19 травня 2007 року приблизно о 01:00, до співробітників міліції ППС ЛВМ на станції Кременчуг звернувся ОСОБА_8 із заявою про крадіжку його мобільного телефону біля залізничного вокзалу на вул. Першотравневій в м. Кременчук Полтавської області ОСОБА_9 . Цього ж дня о 03:45 співробітниками міліції ОСОБА_10 був затриманий та доставлений до Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області.
3. У той же день, приблизно о 12:30, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яким було доручено перевірку за фактом заволодіння майном ОСОБА_8 в порядку статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі КПК 1960 року), будучи працівниками правоохоронних органів, здійснюючи свої функції представників влади, порушуючи вимоги Закону України «Про міліцію», явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, у приміщенні службового кабінету № 114 районного відділу міліції, діючи всупереч інтересам служби, з метою підняття показників своєї службової діяльності, примушуючи ОСОБА_10 до зізнання у вчиненні правопорушення щодо викрадення майна ОСОБА_8 , застосували до нього насильство та завдали численних ударів руками та ногами, а також тупими предметами у різні частини тіла, чим заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Доводи, поданих касаційних скарг

4. У касаційних скаргах захисники засуджених посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції пунктів 1 і 2 частини першої статті 398 КПК 1960 року, просять скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.
5. Свої вимоги захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що поза увагою судів залишилося те, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 є неконкретним, будь-яких даних та доказів, які б прямо вказували на причетність ОСОБА_3 до цього злочину, не наведено.
6. При цьому зазначила, що нею неодноразово подавалися клопотання про необхідность виклику та безпосереднього допиту свідків, які допитувались на досудовому слідстві, однак судом дане клопотання було залишено без задоволення та оголошено зміст протоколів допиту не прибулих свідків до суду.
7. Також захисник стверджує, що постанова слідчого прокуратури м. Кременчуг Полтавської області від 14 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого за фактом вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 365 КК, не відповідає вимогам статей 131, 132 КПК 1960 року.
8. Крім того, захисник звертає увагу на висновки експертиз, які мають розбіжності щодо часу утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, однак, ці суперечності судами пояснено не було.
9. Захисник ОСОБА_4 , звертає увагу суду на те, що вирок щодо ОСОБА_5 ґрунтується на припущеннях та доказах, одержаних незаконним шляхом. Крім того, суди не зарахували засудженому термін попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до частини 5 статті 72 КК.
10. Крім того, захисники звертають увагу на те, що дії засуджених кваліфіковано за частиною 2 статті 365 КК в редакції, що діяла на момент складання обвинувального акту, при цьому в оскаржуваному вироку суд не вмотивував виключення такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.Судами не враховано зміни, внесені до законодавства, щодо визначення поняття «істотної шкоди» як ознаки складів злочинів, передбачених статтями 364, 365 КК, що призвело до їх часткової декриміналізації.
11. Представник потерпілої ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування судами кримінального закону просить судові рішення щодо ОСОБА_3 змінити в частині звільнення його від відбування основного та додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому вказав, що при вирішенні питання про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі статті 49 КК, суд не взяв до уваги ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2019 року, відповідно до якої постанову слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Полтавської області від 30 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000014, внесеного 13 березня 2013 року до ЄРДР про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого частиною 1 статті 365 ККскасовано.
12. Крім того, захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі порушує питання про зупинення виконання вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
13. Згідно з частиною 3 статті 388 КПК 1960 року суддя-доповідач одночасно з витребуванням справи вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
14. Обґрунтованих підстав для зупинення виконання судових рішень щодо засудженого ОСОБА_5 у касаційній скарзі захисником не наведено.
Суд вважає, що зміст касаційних скарг відповідає вимогам статей 350, 384, 386, 398 КПК 1960 року.
Керуючись статтею 388 КПК 1960 року пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, суддя постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_5 .
Витребувати з Кременчуцького районного суду Полтавської області кримінальну справу щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для перевірки її в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1