Провадження №: 1-кс/752/8207/19
У Х В А Л А

16.08.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000979 від 04.02.2014р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000979 від 04.02.2014р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 4 ст.190 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000979 від 04.02.2014р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190,ч. 4 ст.190 КК України.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, в період часу з 2012 по 2013 рік невстановлена особа, знаходячись в офісі компанії «STARSVIT OU», що розташована за адресою: м.Київ, по вул. Б. Хмельницького, 48, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами на загальну суму 15 000 Євро та 13 000 доларів США, які належать гр. ОСОБА_3 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, а саме машиномісця № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000979 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190,ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діями /бездіяльністю/ підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається із матеріалів клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000979 від 04.02.2014р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190,ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого подане клопотання, здійснюється в межах дослідження відповідних обставин щодо заволодіння грошовими коштами на загальну суму 15 000 Євро та 13 000 доларів США, які належать гр. ОСОБА_3 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 стверджує, що матеріальні збитки йому спричинені в результаті шахрайських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В той же час, з матеріалів клопотання вбачається, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.190 КК України. Отже, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.171КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, у зазначеному клопотанні прокурором не доведені підстава і мета арешту майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає поверненню прокурору у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000979 від 04.02.2014р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1