ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/611/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, є громадянином України, не працює, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину 2003 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий,
який обвинувачується за ч.1 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 19.07.2017 року близько 9 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, яке виразилось у тому, що він, керуючи вищезазначеним транспортним засобом, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом виконання вимог вищевказаного пункту Правил, рухаючись проїзною частиною вулиці Тростянецька в напрямку від вулиці Вербицького до вулиці Ревуцького, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік житлового будинку № 19/1 по вул. Ревуцького в м. Києві, який був позначений на дорожньому покритті відповідними дорожніми знаками ПДР, не вчасно відреагував на те, що перед зазначеним пішохідним переходом зменшив швидкість та потім зупинився транспортний засіб, який рухався в сусідній смузі руху попутного напрямку руху, а також не переконався, що на цьому пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а тому несвоєчасно виявив пішохода, що перебував на зазначеному пішохідному переході та, маючи перевагу в русі, здійснював перехід зазначеної проїзної частини зліва на право в межах дорожньої розмітки нерегульованого пішохідного переходу ОСОБА_8 та в подальшому допустив наїзд на неї, чим останній спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.18.4 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, які настали, а саме із заподіянням потерпілій ОСОБА_8 тілесного ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої травми крижового відділу хребта: перелому тіля1 крижового хребця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху , як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав свою вину, пояснив що 19 липня 2017 року близько 9-30 він їхав у лівому ряді по вул. Тростянецькій та здійснив наїзд на потерпілу. Разом з тим пояснив, що видно пішохода йому не було по причині того, що стояло маршрутне таксі. Крім того, вважає, що потерпіла перебігала дорогу по пішохідному переходу, чого не мала права робити. Пізніша потерпілу забрала швидка допомога. Цивільний позов він не визнає, пояснивши, що намагався домовитися з представником потерпілої, щоб мирно розійтися, однак суму завданої шкоди, яку вони йому назвали, у нього не має можливості відшкодувати.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 19 липня 2017 року вранці вона йшла з магазину. Почала переходити дорогу після того як зупинилися автомобілі, зокрема, на першій смузі дороги зупинилося маршрутне такси. Коли вона вже переходила дорогу біля другої та третьої смуг для руху автомобілів її збив автомобіль, яким керував обвинувачений. Пізніше було встановлено, що у неї перелом. ОСОБА_4 вибіг з машини та почав на неї кричати. Станом її здоров`я взагалі не цікавився та не вибачився. Також просила задовольнити в повному обсязі цивільний позов, оскільки вона зазнала матеріальних втрат в зв`язку з перебуванням у лікарні та витратами на правову допомогу в розмірі 5012 гривень 02 копійки а також моральних страждань, які вона оцінює у розмірі 300 000 гривень. Моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні звичайного способу життя, нераціонального витрачання життєвого часу: на лікування, проведення правових заходів; життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. В момент отримання тілесних ушкоджень, вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес стосовно себе та своєї сім`ї, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що вона в той день переходила пішохідний перехід перед потерпілою. Сам удар вона не бачила, але коли повернулася, то побачила, що потерпілу збив автомобіль сірого кольору на третій смузі дороги. Машина стояла на зебрі, а потерпіла лежала на лівому боці за зеброю. Через хвилин п`ятнадцять приїхала поліція та швидка допомога і потерпілу забрали.

Крім зазначених вище показань обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , стороною обвинувачення надано на підтвердження винуватості ОСОБА_4 наступні письмові докази:

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2017 року, згідно даних якого слідчим ОСОБА_10 проведено огляд місця ДТП м.Київ, вул. Тростянецька, 19 за участю слідчого ОСОБА_11 , особи ОСОБА_4 ; понятих ОСОБА_12 ,, ОСОБА_13 . Проїзна частина: горизонтальна ділянка, елементи дороги: нерегульований пішохідний перехід; вид та стан покриття асфальтобетон, сухе, чисте; нерівності відсутні, дорожнє покриття шириною 10.9 м, число смуг для руху три, наявні дорожні розмітки 1.14.1; 1.5; 1.1. До проїзної частини примикає праворуч бордюр 0,15м, ліворуч 0,15 м; далі за тротуаром узбіччям розташовано праворуч будівлі міського типу, ліворуч трамвайні колії; спосіб регулювання руху на цій ділянці не регулюється. Наявні дорожні знаки 5.35.1; 5.35.2. Умови освітленості на даній ділянці шляху світла пора доби; приладів відеоспостереження на місці ДТП немає, загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія: з увімкненим ближнім світлом фар, з увімкненим дальнім світлом фар, при денному освітленні приблизно 500 метрів. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху праворуч та ліворуч відсутні. При огляді транспортного засобу, проведеного за згодою ОСОБА_4 виявлено потертості правого бампера, потертості та деформація капоту в центральній частині; потертості бруду, пилу на капоті, наявність яких характерна для даного ДТП (а.п.99-108):

Схему дорожньо-транспортної пригоди (додаток до вказаного вище протоколу), на якій відображені проїзна частина, напрямків вул. Ревуцького та вул. Тростянецької в м. Києві, дорожні розмітки, смуги для руху, розташування автомобіля Шевроле, а саме на пішохідному переході, дорожні знаки. Дана схема підписана водієм ОСОБА_4 , понятими ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , складена слідчим ОСОБА_15 (а.п. 111) а також фото таблиці до протоколу огляду місця ДТП від 19.07.2019 року (а.п.118,119);

Протокол проведення слідчого експерименту від 21.04.2018 року, проведеного відповідно до вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України слідчим ОСОБА_16 та схему до цього протоколу. Слідчим експериментом встановлено: учасники слідчої дії (водій ОСОБА_4 , поняті ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ) зібралися на місці її проведення. Водію ОСОБА_4 запропоновано, визначившись на місці ДТП, розташувати на проїзній частині свій автомобіль в той момент, коли автобус, який рухався в середній смузі руху, почав зменшувати швидкість, застосовуючи гальмування перед пішохідним переходом, а також розташувати цей автобус та автобус, що стояв нерухомо в крайній правій смузі руху. Виконавши вказані дії, було зроблено заміри, згідно яких автомобіль Шевроле під керування ОСОБА_4 в зазначений момент знаходився на відстані 19,8 метра від його передньої вісі до електроопори № 52, автобус, що рухався в середній смузі руху, знаходився на відстані 13,3 метра від його передньої вісі до електроопори №52, автобус, що стояв нерухомо в крайній правій смузі руху, знаходився на відстані 15,5 метра від його передньої вісі до електроопори; лівий боковий інтервал автомобіля «Шевроле Авео» до лівого краю проїзної частини становив 1,0 метра, боковий інтервал між даним автомобілем та автобусом, що рухався в середній смузі руху, становив 1,2 метра, боковий інтервал між автобусом, що рухався в середній смузі руху та автобусом, що знаходився в крайній правій смузі руху, становив 2,2 метра, правий боковий інтервал автобуса, що знаходився в крайній правій смузі руху до правого краю проїзної частини, становив 0,4 метра.

Після цього, водію ОСОБА_4 запропоновано, визначившись на місці ДТП, розмістити на проїзній частині вищевказані транспортні засоби в той момент, коли він виявив пішохода ОСОБА_8 на проїзній частині. Після виконання вказаних дій зроблено заміри, згідно яких автомобіль Шевроле Авео під керуванням водія ОСОБА_4 , знаходився на відстані від його передньої вісі до електроопори 9,8 метра, автобус, що рухався в середній смузі руху, знаходився на відстані 8,0 метра від його передньої вісі до електроопори, автобус, що знаходився в крайній правій смузі руху, знаходився на відстані 15,5 метра від його передньої вісі до електроопори №52; лівий боковий інтервал автомобіля Шевроле Авео до лівого краю проїзної частини становив 1,1 метра, боковий інтервал між автомобілем та автобусом, що рухався в середній смузі руху, становив 1,2 метра, боковий інтервал між автобусами 2,2 метра, правий боковий інтервал автобуса, що знаходився в крайній правій смузі руху до правого краю проїзної частини становив 0,4 метра.

Після цього водію ОСОБА_4 запропоновано, визначившись на місці ДТП, вказати на місце, де знаходився пішохід в момент його виявлення на проїзній частині. Після виконання зазначених дій було зроблено заміри, згідно яких пішохід у місці його виявлення знаходився на відстані 1,2 метра до правого краю проїзної частини на відстані 2,9 метра до електроопори №52.

Після цього водію ОСОБА_4 запропоновано, визначившись на місці ДТП, вказати на місце, в якому відбувся контакт автомобіля «Шевроле Авео» з пішоходом. Після виконання зазначених дій водій ОСОБА_4 повідомив, що пішохід ОСОБА_8 здійснювала рух по пішохідному переходу дещо по діагоналі та місце, де відбувся контакт автомобіля з пішоходом, знаходилось на відстані 5,1 метра до електроопори № 52.

Після цього, за межами проїзної частини, було відмірена ділянка довжиною 10 метрів та запропоновано статисту подолати дану ділянку в темпі, в якому пішохід ОСОБА_8 здійснювала рух. Згідно зроблених замірів за допомогою секундоміра статист подолав мірну ділянку довжиною 10,0 метрів за час 1) 5,3 с, 2) 4,8с, 3) 5,1 с. Під час проведення слідчого експерименту було здійснено замір ширини дорожньої розмітки нерегульованого пішохідного переходу, яка складала 4,0 метри, а також здійснено замір відстані від електроопори №52 до зупинки громадського транспорту «вул.Ревуцького», яка складала 12,1 м.

Встановлено, що електроопора №52 розташована за межами проїзної частини напроти краю дорожньої розмітки нерегульованого пішохідного переходу (згідно схеми до протоколу).

Під час проведення слідчого експерименту заміри виконувалися за допомогою механічної рулетки довжиною 50 метрів, заміри часу виконувалися за допомогою секундоміру. Зауважень до протоколу не поступило. (а.п.150-156).

Висновок експерта від 23.04.2018 року № 12-1/781 судової автотехнічної експертизи, за даними якого: «1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Шевроле Авео ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пункту 18.4 ПДР України. 2. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Шевроле Авео ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 ПДР України. 3,4. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_8 , в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, спеціальних знань в галузі судової авто техніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового слідства (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України. 5. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України (а.п.163?173);

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, вартість на проведення експертизи № 12-1/781 становить 1 430 гривен (а.п.162);

Висновок експерта № 1939/е (дата проведення: 21.12.2017-03.01.2018), згідно даних якої «аналіз даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дає зробити наступні висновки: під час проведення первинного відомого звернення 19.07.2017 року о 10:00 по медичну допомогу (з урахуванням даних її послідуючого стаціонарного /амбулаторного лікування та проведених інструментальних досліджень) у ОСОБА_8 були виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; б) закрита травма крижового відділу хребта: перелом тіла 1 крижового хребця. Характер та відома морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок ударної дії тупих твердих предметів, у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 19.07.2017 року, внаслідок автомобільної травми зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні. На даному етапі є підстави стверджувати, що з моменту звернення ОСОБА_8 по медичну допомогу з 19.07.2017 у неї не було зафіксовано наявності/розвитку небезпечних/загрозливих для життя явищ. Дані інструментальних методів досліджень вказують на наявність перелому тіла 1 крижового хребця. У звичайному клінічному перебігу, у випадках таких переломів, відновлення як анатомічної цілісності вказаної кістки (хребця) так і порушеної функції вказаного відділу хребця потребує строк понад 21 добу (звичайні строки відновлення анатомічної цілісності у випадках таких переломів складають 7-8 тижнів). Зазначені часові проміжки власно і визначають тривалість розладу здоров`я, як ведучого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. Б) даних підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я відповідно до п.п. 4.6 та 2.2.1/в «Правил».

Струс головного мозку, як найлегша форма черепно-мозкової травми характеризується повним одужанням та безслідним зникненням патологічної неврологічної симптоматики у строк до 21 доби. Так, у переважній більшості таких випадків, у звичайному клінічному перебігу, вже на 16-18 добу спостерігається майже повний регрес патологічної неврологічної симптоматики, яка віддзеркалює патологічні прояви цієї форми черепно-мозкової травми, як струс головного мозку. Вказані строки віддзеркалюють часові проміжки, які характеризують тривалість розладу здоровя. Тому є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. а) Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п.4.6 та 2.3.3. «Правил». Вартість даної експертизи становить 1974 гривні 70 коп.( а.п.135-141);

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2017 року за № 005113, за даними якого водій ОСОБА_4 не перебував у будь-якому стані сп`яніння (а.п.112).

Оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Отже, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідка, запропонованого стороною обвинуваченого, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу та з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів ними були надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у порушенні ним правил дорожнього руху як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують ОСОБА_4 покарання згідно ст.ст. 66,67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема, що вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, вчинений з необережності; ставлення обвинуваченого до вчиненого, часткове визнання ним своєї вини.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, за місцем проживання характеризується посередньо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені вище обставини дають підстави для призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах, визначених санкцією закону для даного виду покарання з позбавленням ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами.

Таке покарання у даному кримінальному провадженні на думку суду є достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. При визначенні розміру штрафу судом, крім обставин, які зазначені вище, враховується і майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 .

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

З долучених до позовної заяви копій товарний чеків та квитанцій вбачається, що сума матеріальної шкоди, внаслідок даної ДТП, яку понесла потерпіла ОСОБА_8 складає 5 012 гривень 02 коп., яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

В частині вирішення цивільного позову щодо моральної шкоди, завданої діями ОСОБА_4 , суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_8 діями обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, які зазнала потерпіла, вимушеність змін у повсякденному житті, що перешкоджає активному соціальному функціонуванню потерпілої як особистості, тобто позбавляє можливості реалізації своїх здібностей, ступінь вини обвинуваченого. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів розумності і справедливості та вважає, що розмір моральної шкоди, яку необхідно стягнути з ОСОБА_4 становить 80 000 гривень.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення у даному кримінальному проваджені не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128,129, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 5 012 (п`ять тисяч дванадцять) гривень 02 копійки та моральну шкоду у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати, загальна сума яких становить 3 404 (три тисячі чотириста чотири) гривні 70 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: