Справа № 724/1040/18
Провадження № 1-кп/724/6/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2019 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченої: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
представника потерпілої: ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженки м. Хотин Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, не працюючої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
10 червня 2017 року, приблизно 20 год. 30 хв. поблизу господарства, яке розташоване за адресою: провулок Шинкаренко, 10 м. Хотин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків із-за розміру проїжджої частини дороги біля вказаного господарства, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 , переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення фізичного болю та тілесних ушкоджень, нанесла долонями рук удар в обличчя ОСОБА_6 .
Внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_4 , заподіяла потерпілій ОСОБА_6 фізичну біль та тілесні ушкодження у виді: травма носа у вигляді синця (гематоми) на спинці носа та синець правої щоки, які згідно висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи № 117/19 від 05.09.2019 року, проведеної ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 , свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та пояснила суду, що приїхала з м. Чернівці із своїм співмешканцем ОСОБА_9 , який був за кермом їхнього автомобіля, та не змогли заїхати на подвір`я свого господарства, оскільки їм заважав припаркований біля сусіднього господарства автомобіль. ОСОБА_9 вийшов із автомобіля та подзвонив у дзвінок вказаного господарства, для того, що вийшли і забрали автомобіль. Після цього вийшов ОСОБА_10 та почав кричати, що не віджене авто, в подальшому вийшла ОСОБА_11 , потерпіла та інші особи та почали кричати. Конфлікт продовжувався 15 хв., під час якого почали виходити сусіди. Під час конфлікту ОСОБА_12 сіла за кермо автомобіля та відігнала його в сторону. В процесі суперечки вона вийшла зі свого автомобіля, відійшла, почала відкривати ворота та відганяла ОСОБА_9 для заїзду до господарства. Потерпіла ОСОБА_6 кричала нецензурною лайкою в її адресу та підходила все ближче до неї. ОСОБА_13 на автомобілі заїхав на подвір`я її господарства. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є медичними працівниками, а тому вона вважає, що ОСОБА_6 могла вчинити дії, які б вказували на наявність у неї тілесних ушкоджень. Вона ОСОБА_6 жодних тілесних ушкоджень 10.06.2017 року не наносила. Просила щоб її вправдили.
Судом, допитані потерпілі, свідки, досліджено матеріали кримінальної справи в тому числі дані про особу обвинуваченої.
Не дивлячись на не визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, суд вважає, що її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується повністю доказами, зібраними у кримінальній справі.
З показів потерпілої ОСОБА_6 , вбачається що 10.06.2017 року приблизно під вечір, вона перебувала у господарстві своєї матері, де зібралася їхня уся сім`я. Під час того як вони знаходилися на подвір`ї та розмовляли, то почули дзвінок у хвіртку. Її брат ОСОБА_10 вийшов на вулицю, де знаходився його автомобіль. Після чого, ОСОБА_4 з якою у них були неприязні відносини, та її співмешканець ОСОБА_14 почали висловлюватися в адресу ОСОБА_15 нецензурною лайкою з приводу того, що останній залишив свій автомобіль на території проїжджої частини дороги біля господарства її матері. Почувши нецензурну лайку в адресу ОСОБА_15 її мати вийшла на вулицю для того, щоб владнати конфлікт та попросила ОСОБА_4 заспокоїтись на що остання почала на адресу її матері висловлювати нецензурною лайкою. Після цього, вона вийшла і попросила ОСОБА_4 слідкувати за своєю мовою та не висловлювати в адресу її матері нецензурною лайкою, при цьому вона стояла приблизно 1,5 м від хвіртки та майже впритул до задньої частина автомобіля, а саме буса свого брата. Далі ОСОБА_16 підійшла до неї та вдарила її одночасно обома руками в обличчя, розірвавши при цьому її шкіру обличчя біля носа. Від вказаного удару вона похитнулася і вдарилася потиличною частино голови в задню частину автомобіля та відчула сильний фізичний біль та у неї почалася кровотеча. Після цього вони викликали поліцію, яка приїхала через 15-20 хв. та на час приїзду якої у неї був розбитий ніс, частково текла кров і подряпане обличчя. У неї було погане самопочуття, яке виявлялося у тому, що її боліла голова і було запаморочення. До лікарні її відвіз її брат ОСОБА_17 , який працює водієм швидкої.
Показами свідка ОСОБА_18 підтверджується, той факт, що він перебував у слідчо-оперативній групі Хотинського ВП. В поліцію поступило два виклики, від потерпілої та обвинуваченої, вони здійснили виїзд в м. Хотин, де заявниця ОСОБА_6 повідомила, що їй спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Коли вони прибули на виклик потерпілої, то одразу зайшли на територію її господарства, там були її родичі. У потерпілої з носа текла кров та було почервоніння обличчя в області носа, як пояснила остання дані ушкодження їй спричинила ОСОБА_4 . Крім цього потерпіла повідомляла про головні болі, однак свідомість не втрачала. Від неї відібрано заяву про вчинення кримінального правопорушення та пояснення. ОСОБА_4 опитував інший працівник поліції ОСОБА_19 , на території її господарства.
Свідок ОСОБА_19 показав, що він перебував у слідчо-оперативній групі Хотинського ВП, приблизно у вечірній час до них поступило повідомлення про бійку у м. Хотині. Це повідомлення було від обох сторін. Вони виїхали на місце події, і зрозуміли що там виник конфлікт із-за місця розташування автомобіля. До них вийшла жінка на обличчі якої були сліди крові у області носа та яка плакала. Потерпілу опитував слідчий, а він пішов до господарства ОСОБА_4 з її чоловіком, де опитав її. Потерпіла при ньому свідомість не втрачала.
З показів свідка ОСОБА_20 вбачається, що у її сина виник конфлікт із співмешканцем ОСОБА_4 із-за місця розташування його автомобіля. В ході даного конфлікту ОСОБА_4 нецензурно висловлювалась в їх адресу. В цей час за неї заступилася її донька ОСОБА_21 , яка намагалась заспокоїти ОСОБА_4 . Однак остання нанесла її доньці двома руками удар в область обличчя, від чого остання вдарилась головою у автомобіль її сина та у неї з носа пішла кров. Після цього вони викликали поліцію. Конфлікт відбувався біля заїзду до подвір`я ОСОБА_6 . Чи була гематома на голові у потерпілої у області волосся вона не бачила.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні стосовно подій 10.06.2017 року показав, що він перебував у своєї матері, і вже збирався їхати додому, як почув дзвінок у хвіртку. Вийшовши на дорогу в його адресу почав висловлюватися нецензурною лайкою та спричинив з ним сварку співмешканець ОСОБА_4 , стосовно розташування автомобіля на проїжджій частині. Почувши крики на дорогу вийшла його мати та почала захищати його, після чого в конфлікт вступила ОСОБА_4 та почала висловлювати в адресу його матері нецензурною лайкою. Після цього за їхньою мамою вступилася його сестра ОСОБА_6 та просила ОСОБА_4 не висловлювати в адресу її матері нецензурною лайкою. Сестра в цей час стояла ближче до задньої части його автомобіля, який був припаркований біля воріт господарства його матері. В цей час до неї підійшла ОСОБА_4 і нанесла їй удар кулаком в область обличчя від чого остання вдарилася головою в його автомобіль. Момент удару він бачив, але не пам`ятає, якою рукою ОСОБА_4 нанесла його. Після цього вони викликали працівників поліції, які приїхали і припинили конфлікт. У його сестри ОСОБА_6 був забій носа, носова кровотеча, а пізніше під час того як у неї відбирали пояснення працівники поліції вона поскаржилася на головокружіння і нудоту. Далі вони сіли у його автомобіль та поїхали на приймальний покій в лікарню, де ОСОБА_6 оглянув лікар невропатолог, виписав історію хвороби і призначив лікування.
Із показів свідка ОСОБА_23 стосовно подій, які мали місце 10.06.2017 року вбачається, що він перебуваючи на роботі в Хотинській ЦРЛ був викликаний на приймальне відділення. Там був ОСОБА_10 та його дружина, а також потерпіла, яку він до того часу не знав. Вони попросили його подивитись чи не має у потерпілої струсу мозку, оскільки її побили. Він оглянув її, і в неї була вата в крові біля носа, йшла кров і сумнівні симптоми струсу мозку, далі він описав огляд і тоді мали завести історію хвороби і положити її у відділення для того щоб інший лікар розібрався. ЇЇ також мав оглянути лікар травматолог. Прохань з боку ОСОБА_15 і його дружини з боку приписування симптомів потерпілій не було.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що 10.06.2017 року в приймальне відділення Хотинської ЦРЛ поступила потерпіла, зі слів якої у неї був конфлікт з її сусідко з якою вони побилися. Вона була зі своїм братом ОСОБА_25 та у неї був розбитий ніс, більше вона не пам`ятає. В подальшому потерпіла була оглянута черговим лікарем, який викликав невропатолога. Лікар невропатолог ОСОБА_23 оглянув потерпілу поставив діагноз струс головного мозку та госпіталізував її у неврологічне відділення. Була заведена історія хвороби, яка заводиться після огляду лікарів.
Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що почули дзвінок у хвіртку, та вийшов його батько. Почули крики, обзивання та нецензурна лексика в бік батька. З автомобіля вийшла ОСОБА_4 та теж почала суперечку. Вийшла бабуся, ОСОБА_4 почала до неї чіплятися, за неї заступилася ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 вдарила кулаком в лице потерпілій, яка вдарилася в кут машини, після чого у неї з носа почала текти кров.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що повернувся з м. Чернівці, де забирав ОСОБА_4 з лікарні. Під`їхавши до свого господарства не могли заїхати на подвір`я через припаркований навпроти автомобіль. Він вийшов та подзвонив у хвіртку, вийшли ОСОБА_27 та відмовилися забрати свій автомобіль. Мати ОСОБА_6 почала обзивати їх та обливати брудом. Жінка ОСОБА_15 забрала автомобіль і він заїхав на подвір`я до будинку. Потерпіла постійно обливала брудом ОСОБА_4 та під час конфлікту намагалася штовхнути її. У ОСОБА_6 не бачив тілесних ушкоджень, також не бачив удару з боку ОСОБА_4 . На день конфлікту він був співмешканцем ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що під час того як автомобіль стояв біля їхньої хвіртки виник конфлікт, співмешканець обвинуваченої кричав, щоб забрали автомобіль. ОСОБА_4 спочатку стояла біля свого автомобіля. Коли вийшла мати ОСОБА_6 , обвинувачена почала на неї кричати, ОСОБА_6 почала заступатись за маму. Тоді ОСОБА_4 вдарила потерпілу, в якої почала текти кров з носа і вона вдарилася головою в задню частину автомобіля. В подальшому вони викликали поліцію, і після оформлення поліцейських документів вона відвезла ОСОБА_6 в лікарню на прийомний покій. Домовленості з лікарями у потерпілої не було. На кінець конфлікту авто ОСОБА_4 заїхало на подвір`я.
Свідок ОСОБА_29 показала, що вона лежала разом в лікарні з ОСОБА_6 . Синяків на ній вона не бачила. Вона поступила в лікарню коли ОСОБА_6 вже виписувалася і перебувала з нею в палаті один день.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що був знайомий з ОСОБА_4 до інциденту. По даній справі кілька раз закривали провадження та скасовували постанови про закриття. Інформацію ОСОБА_4 про хід справи від надсилав поштою. ОСОБА_4 при здійсненні слідчих дій не мала захисника.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показала, що являється сусідкою обвинуваченої та потерпілої і в неї були конфлікти з сім`єю потерпілої. Стосовно подій 10.06.2017 року показала, що почула шум вийшла, у них на вулиці для того щоб проїхати ОСОБА_4 потрібно більше місця і потрібно щоб Гарбузи забрали автомобіль. ОСОБА_4 сиділа в машині, пізніше пішла відкрити ворота. Гарбузи зробили скандал. Сварилися ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . До ОСОБА_32 підійшла ОСОБА_4 і сказала, що він не сварився, а ОСОБА_6 накинулася на неї. Бійки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не було, була тільки штовханина біля забору ОСОБА_4 . Пізніше ОСОБА_27 в дома говорили, що зроблять довідку і посадять ОСОБА_4 і вона прийде до них на колінах і буде тисячу доларів платити. На обличчі у ОСОБА_6 не було тілесних ушкоджень. Після штовханини вони розійшлися самі. ОСОБА_4 була на своїй території. Після цього була поліція. ОСОБА_4 була в`яла оскільки приїхала з лікарні м. Чернівці.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показав, що він чергував на приймальному покої, здійснював прийом потерпілої, але її не пам`ятає. Він приймає потерпілих на приймальному покої, записує в історію хвороби стан потерпілої, скарги та викликає інших лікарів. Історію хвороби передає далі лікуючому лікарю для подальшого лікування. Також він має повідомляти правоохоронні органи, але в той день не повідомляв бо мабуть потерпіла сказала йому, що вона сама повідомила.
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що він працює невропатологом та ОСОБА_6 лежала у його відділенні, він лікував її. Він не пам`ятає чи були у неї гематоми. Черговий лікар мав би викликати невропатолога та травматолога. ОСОБА_6 працює кілька років з ОСОБА_23 у поліклініці. Він призначав лікування потерпілій. Не знає чи потерпіла відлучалась із лікарні під час лікування. Наявність гематоми не обов`язкова при струсі головного мозку. Симптоми струсу головного мозку можна симулювати.
Експерт ОСОБА_35 в судовому засіданні показав, що експертизу проводив по медичних документах. Всі ознаки з приводу давності тілесних ушкоджень брав з медичних документів. Носова кровотеча може бути від кількох хвилин до години. Струс мозку це клінічне захворювання яке виступає невропатичним захворюванням. Без опису тілесних ушкоджень визначити давність їх неможливо. Для проведення експертизи йому надавалась медична картка. Не було достатніх даних для проведення експертизи в медичних документах, а саме він не міг зробити експертизу перелому носа, тому що не було рентгену. Для повноти потрібно було зробити рентген. Огляд травматолога не був обов`язків для проведення експертизи.
Судом встановлено, що всі свідки підтвердили факт конфлікту 10.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та потерпіла ОСОБА_6 підтвердили факти нанесення потерпілій легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 підтверджують наявність легких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 10.06.2017 року після 20.30 год.
Свідок ОСОБА_31 у якої були конфлікти із сім`єю потерпілої також підтвердила штовханину між потерпілою та обвинуваченою 10.06.2017 року біля 20.30 год. Покази цього свідка в частині почутої розмови між членами сім`ї ОСОБА_6 щодо довідки, бажання покарати ОСОБА_4 в сукупності з іншими доказами жодним чином не протирічать факту нанесення ОСОБА_4 потерпілій удару в область голови від чого ОСОБА_6 отримала синець (гематому) на спинці носа та синець правої щоки.
Свідок ОСОБА_9 показав, що він не бачив нанесення ОСОБА_4 . ОСОБА_6 удару і не ствердив у категоричній формі, що самого удару не було, що враховуючи його спілкування з іншими членами сім`ї потерпілої та керування транспортним засобом не спростовує факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , а в сукупності з іншими доказами не виправдовує останню.
Крім цього, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується також:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.06.2017 року, якого вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 101, том 1), тобто з моменту подачі заяви ОСОБА_6 відразу зазначала, що тілесні ушкодження 10.06.2017 року їй нанесла ОСОБА_4 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2018 року з фото таблицею, в якому потерпіла ОСОБА_6 показала, як саме їй наносила тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.с.114-119, том 1);
- висновком експерта № 08-464/2018/пп від 14.02.2019 року, з якого вбачається, що згідно даним медичної документації, у ОСОБА_6 , 1977 р.н., мали місце наступні тілесні ушкодження: Синці («клінічно-гематоми») спинки носу та ділянки правої щоки. Ці ушкодження утворилися від однієї-двох дій тупого предмету (-ів), який не відобразив в даних ушкодженнях своїх індивідуальних ознак, за механізмом удару, удару-стиснення, або співудару об такі, з прикладанням сил у відповідні ділянки обличчя. Локалізація даних ушкоджень в суміжних анатомічних ділянках голови потерпілої, в цілому, не виключає вірогідність їх утворення і від однієї травматичної дії. Встановити точний строк утворення вищевказаних ушкоджень не є можливим в зв`язку з відсутністю в медичній документації їх детального морфологічного опису та еволюційних змін. Можна лише зазначити, що вони могли бути отримані незадовго до дати первинного звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою та встановлення наявності ушкоджень у лікувальному закладі 10.06.2017року. За ступенем тяжкості синці викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6-ть днів, і за цією ознакою, відповідно до пп. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Діагноз «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», встановлений у ОСОБА_6 в лікувальному закладі, не має свого повного та об`єктивного обґрунтування, тобто він не підтверджений (а.с.220-223, том1);
- висновком експерта № 117/19 від 05.09.2019 року з якого вбачається, що виходячи з медичної карти стаціонарного хворого № 3493/575, ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні Хотинської ЦРЛ з 10.06.2017 року по 20.06.2017 року з діагнозом «Струс головного мозку. Забій кісток носу. Носова кровотеча.» При огляді лікарем приймального відділення було відмічено «в області правої щоки синець, з носа кров, гематома в області спинки носа…». Неврологічна симптоматика, описана у лікувальному закладі, динаміка її перебігу не підтверджує перенесення ОСОБА_6 черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку. Отже, діагноз «Струс головного мозку» при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не приймається до уваги. Травма носа у вигляді синця (гематоми) на спинці носа та синець правої щоки, враховуючи їх анатомічну локалізацію, виникли від дії, можливо, від одного удару, у ділянку обличчя тупим твердим предметом, індивідуальні особливості якого не відобразились в ушкодженнях, або при ударі об такі предмети, можливо, під час події, що сталася 10.06.2017 року. Слід відмітити, що оцінка давності утворення ушкоджень проводиться за їх морфологічними характеристиками (колір тощо), а не за показами учасників події («…потерпілої, обвинуваченої та свідків…»). Можливість більш точного встановлення часу утворення ушкоджень такого характеру (години, хвилини) шляхом проведення судово-медичної експертизи відсутня. Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зовнішні тілесні ушкодження «…на потиличній ділянці голови людини внаслідок удару потилицею об тверду поверхню» можуть не утворюватися. У даному випадку медична документація не містить об`єктивних судово-медичних даних про наявність ушкоджень у потиличній ділянці гр. ОСОБА_6 , тому вирішити питання, чи мало місце співударяння «…потиличною частиною голови до кута кузова автомобіля» за наявними даними неможливо (а.с. 1-10, том 2).
Посилання захисником ОСОБА_5 на відсутність безсумнівних, беззаперечних, належних і допустимих доказів вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 діяння у якому вона обвинувачується, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження на підставі вищевказаних досліджених доказів.
На думку суду, обвинувачена ОСОБА_4 не визнає своєї вини з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, її покази щодо обставин події є суперечливими з показами потерпілої, свідків.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілу, свідків та дослідивши матеріали кримінальної справи, характеризуючи дані про особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Так, судом встановлено, що дії ОСОБА_4 були спрямовані на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Таким чином, дії ОСОБА_4 за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання за скоєне, суд враховує відповідно до ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості цього злочину, суд виходить із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 65 КК України, поряд із врахуванням тяжкості злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, обвинуваченій має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, не одружена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг, заяв, звернень на негативну поведінку до Хотинської міської ради не надходило, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлено.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачена не має проблем із житлом, психічними розладами не страждає, на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, матеріальне становище задовільне. Також обвинувачена раніше не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, загальний ризик вчинення повторного правопорушення визначено як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) - також середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_4 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Хотинського РС з питань пробації, виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.1 та п.2 ч. 2 ст.76 КК України.
Враховуючи вищевказане, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, з урахуванням особи винної, її фізичного стану, обставин справи, суд вважає за можливе, за цей злочин призначити покарання у вигляді штрафу.
Суд вважає, що вказане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення особи ОСОБА_4 та недопущення нею в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 10.06.2017 року.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінального покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінального покарання у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень за ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1