Справа № 635/4545/19
Провадження № 1-кс/635/1935/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання заступника начальника СВ Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 06.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 06.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 06.06.2019 до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області від оператора служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин вул. П. Шосе, 202 під час обстеження автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 1999 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який мешкає: АДРЕСА_1 було виявлено, що ідентифікаційний номер кузова, який є на авто не співпадає з ідентифікаційним номером вказаним в документах.
Вказане повідомлення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 07.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

06.06.2019 було проведеного огляд автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який у подальшому згідно діючого законодавства України було тимчасово вилучено у зв`язку з тим, що без вилучення авто сліди злочину могли бути знищені, а саме авто передане іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Також встановлено, що власником тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 1999 року випуску, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , який мешкає: АДРЕСА_1

Під час досудового слідства необхідно буде призначити та провести судово трасологічну експертизу з метою встановлення або ж спростування зміни ідентифікаційних номерів двигуна автомобіля, зокрема згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Люботинського відділення Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 від 06.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 1999 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на вказаний автомобіль шляхом заборони позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1