ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1211/18 Номер провадження 11-кп/814/698/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000329 за апеляційними скаргами прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2019 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Салехард, Тюменської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , розлученого, маючого сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку, ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодноразово судимого, останній раз:
14.07.2014 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 01.06.2016 Ленінським районним судом м.Кіровоград на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на 3 місяці 26 днів,
засуджено за:

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено без зміни у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 час його попереднього ув`язнення з 05.08.2018 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Знято арешт на майно, накладений ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.07.2018 справа № 538/996/18 ( 1-кс/549/188/17).
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави суму витрат на проведення двох судово-товарознавчої експертизи №1300 від 09.08.2018 у розмірі 2860 грн.
Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин:

05.07.2018 приблизно о 0.00 год., ОСОБА_8 , з майданчика бурової свердловини №353 Яблунівського НГКР НГПУ «Полтавагазвидобування» АТ Укргазвидобування», який розташований на території адміністративного підпорядкування Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав алюмінієву драбину типу «стремянка», вартістю 769,30 грн., гумовий шланг синього кольору марки «AQUATIME» довжиною 50 метрів, вартістю 1168,67 грн., трьохжильний ізоляційний дріт білого кольору, довжиною 39,2 м. та 15,6 м., частини якого з`єднані між собою ізоляційною стрічною синього кольору, вартістю 1595,69 грн., одну металеву лопату, совкового типу з дерев`яною ручкою, вартістю 76,67 грн., три металеві лопати штикового типу з дерев`яними держаками, вартістю 290,04 грн., які належать на праві власності ТОВ «Бейкень Енергетика Україна», чим завдав товариству матеріальних збитків на загальну суму 3900 грн 37 коп.

Крім того, 05.07.2018 приблизно о 4 год., ОСОБА_8 , на майданчику бурової свердловини №353 Яблунівського НГКР НГПУ «Полтавагазвидобування» АТ Укргазвидобування», шляхом вільного доступу, проник до незамкненого житлового вагончика №10, який розміщений на території вказаної свердловини та призначений для тимчасового проживання в ньому людей, де таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Meizu M5C» вартістю 1633,33 грн., з карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон Україна», вартістю 25 грн. та картою пам`яті об`ємом 2 Гігабайти, вартістю 76 грн., рюкзак «Shunyu» чорно-сірого кольору, вартістю 150 грн. в якому знаходилися спортивні штани чорного кольору з тканини, вартістю 21,67 грн., куртка та штани типу «роба» червоного кольору з тканини з написом «BEIKEN», вартістю 91,66 грн., навушники до мобільного телефону синього кольору, вартістю 40 грн., зарядний пристрій для мобільного телефону «Meizu», вартістю 50 грн., чоловічий шкіряний гаманець коричневого кольору з написом «BOAIS collection», вартістю 50 грн. з грошовими коштами в сумі 35 грн., банківські картки «ПриватБанк», «Ощадбанк» та «Акорд банк», свідоцтво про підвищення кваліфікації, картонну коробку з-під сигарет та пластикову папку червоного кольору, вартістю 1,67 грн., які належать ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2174,33 грн.

Крім цього, 05.07.2018 приблизно о 4 год., повторно, на майданчику бурової свердловини №353 Яблунівського НГКР НГПУ «Полтавагазвидобування» АТ Укргазвидобування», шляхом вільного доступу, проник до незамкненого житлового вагончика №16, який розміщений на території вказаної свердловини та призначений для тимчасового проживання в ньому людей, де таємно, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung J5 Prime» із чохлом, загальною вартістю 2933,33 грн. з картками операторів мобільного зв`язку «Водафон Україна», вартістю 25 грн. та «Київстар», вартістю 25 грн., які належать ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2983 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за :
- ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі,
- ч.3 ст. 185 КК України на 6 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд не надав належну оцінку особі обвинуваченого, зокрема, наявності судимостей за умисні корисливі злочини, які не зняті і не погашені; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; те, що свою вину у вчиненому не визнав та не розкаявся; висновок уповноваженого органу пробації про наявність високого ризику вчинення повторних злочинів та високого ризику небезпеки для суспільства.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що він не причетний до вчинення злочину, а його показання, у яких він зізнався у вчиненому, написано під диктовку працівників поліції.

Зазначає, що він дійсно приходив на бурову до своєї співмешканки, після чого пішов у магазин за сигаретами. Коли повертався його зупинив охоронець бурової і він дозволив себе обшукати, будь-яких викрадених речей у нього не виявили.

Стверджує, що суд не надав йому можливість висловити свою позицію в останньому слові.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтував тим, що представником потерпілого ТОВ «Бейкень Енергетика Україна» не надано доказів наявності на балансі товариства викрадених речей, а тому вважає, що за даним епізодом відсутні збитки, завдані злочином, та потерпілі, у зв`язку з чим відсутня і сама подія кримінального правопорушення.

Стверджує, що суд у вироку послався на докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, які є недопустимими доказами, а саме:

- протоколи огляду від 05.07.2018, при цьому зазначає, що в один день проведено три огляди домоволодіння, а виявлені телефони і гаманець працівниками поліції були оформлені як добровільна видача речей, що не відповідає дійсності. Крім того, огляд проведений за участю ОСОБА_8 , якому на час проведення огляду процесуальний статус не був визначений, чим порушено його право на захист;

- у протоколі затримання ОСОБА_8 невірно вказано час затримання та несвоєчасно повідомлено про затримання орган з надання безоплатної допомоги. При цьому зазначає, що затримання ОСОБА_8 відбулося до внесення відомостей в ЄРДР.

Вважає, що суд не надав належну оцінку показанням обвинуваченого та свідків, які вказували, що після крадіжки на буровій ОСОБА_8 був оглянутий охоронцями, які у нього викрадених речей не виявили.

Окрім цього зазначає про порушення прав ОСОБА_8 , оскільки він протягом судового розгляду тримався за металевими ґратами та суд, за клопотанням сторони захисту, не припинив порушення прав обвинуваченого.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, в підтримку своїх апеляційних скарг та які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою причетність до вчинення злочинів заперечив.

В той же час, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, повністю доведена належними та допустимими доказами, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні та отримали належну оцінку.

Так, відповідно до протоколів огляду від 05.07.2018, у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_8 , в присутності понятих, інший користувач цим жилим приміщенням, ОСОБА_12 , добровільно видав два мобільні телефони «Meizu M5C» та «Samsung J5 Prime», що знаходились на території домоволодіння, а також шкіряний гаманець із банківськими картками, що знаходився у приміщенні будинку.

У своїх показаннях суду першої інстанції свідок ОСОБА_12 зазначив, що 04.07.2018 ввечері ОСОБА_8 пішов на бурову. Вранці 05.07.2018, коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_8 , у його присутності зізнався у вчиненні викрадення речей, а він (свідок) ці речі видав працівникам поліції. При цьому жодних недозволених методів до нього та ОСОБА_8 не застосовувалось.

Факт видачі ОСОБА_12 мобільних телефонів та гаманця підтвердили у судовому засіданні свідки, що були присутні під час огляду 05.07.2018 в якості понятих.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 05.07.2018 неподалік від бурової «Бейкень Енергетика Україна» № 353 ОСОБА_8 у присутності двох понятих, показав, де лежать викрадені ним речі.

Вищевказаний протокол огляду місця події підписаний понятими та ОСОБА_8 , будь-яких зауважень від учасників слідчої дії не зазначено.

Факт того, що ОСОБА_8 показував місце, де він залишив викрадені речі зазначає і свідок ОСОБА_13 , який також стверджував, що він особисто тієї ночі бачив ОСОБА_8 на території бурової та впізнав його за фотознімками.

Окрім цього, свідок ОСОБА_13 зазначав, що під час зустрічі, ОСОБА_8 у руках тримав телефон і гаманець, який свідок у подальшому впізнав. Це був саме гаманець, викрадений у потерпілого ОСОБА_10 .

Про те, що він 05.07.2018 перебував на території бурової, підтвердив і сам обвинувачений.

Доводи захисника про те, що на час огляду місця події ОСОБА_8 не мав процесуального статусу, не відповідає дійсності, оскільки на час проведення цієї слідчої дії ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Місцевий суд правильно дав критичну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до вчинення злочину, вважаючи такі показання способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини.

Доводи захисника про порушення прав ОСОБА_8 при його затримані та в частині утримання його в залі судових засідань за металевими ґратами не впливають на допустимість доказів та на доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів.
Твердження обвинуваченого, що суд не надав можливість висловити свою позицію в останньому слові, спростовується журналом судового засідання від 15.02.2019.

Окрім цього суд правильно вказав, що в матеріалах провадження мається заява директора ТОВ «Бейкень Енергетика України» про вчинення крадіжки речей товариства, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину. Допитаний у судовому засіданні представник товариства підтвердив факт викрадення товарно-матеріальних цінностей та те, що майно належить саме товариству.

Отже, істотних порушень КПК України під час досудового розслідування та судового розгляду судом допущено не було, а тому підстав для визнання зазначених вище доказів недопустимими немає.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, а також кваліфікація його дій за ч.2 та за ч.3 ст.185 КК України є правильними, а отже доводи захисника про необхідність закриття провадження в зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину є необґрунтованими.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, неодноразово судимий, має не зняті і не погашені судимості, думку потерпілих, стан здоров`я, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до висновку уповноваженого органу пробації існує високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65 КК України.

Отже, судом враховані всі передбачені чинним законодавством обставини, а тому доводи прокурора про м`якість покарання, є необгрунтованими.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає. Вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, а також прокурора не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4