Справа № 591/2726/18
Провадження № 1-кс/591/3578/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, узгодженим з прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування зазначеного кримінального провадження зокрема за підозрою останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, обізнаний про місце проживання та склад сім`ї потерпілого, співучасники злочину перебувають у розшуку, сам ОСОБА_6 проживає на території прикордонної області, не встановлено місце знаходження транспортних засобів, водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , ключів від автомобіля, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити речові докази у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З врахуванням всіх обставин справи вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить існуючих ризиків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, наведених в ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти клопотання, вважає, що клопотання подане без будь-яких підстав для цього, не доведено наявність відповідних ризиків, в клопотанні необгрунтовано зазначено, що ОСОБА_6 не буде виконувати процесуальні обов`язки в той час як матеріали кримінального провадження свідчать про виконання останнім цих обов`язків, з 04.08.2019 до ОСОБА_6 взагалі не застосовано ніякого запобіжного заходу однак він не ухиляється від слідства, просить врахувати його позитивну репутацію та відсутність вагомих доказів вчинення злочину його підзахисним.

Захисник ОСОБА_5 висловила позицію, аналогічну позиції захисника ОСОБА_4 , просить врахувати наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_6 , даних про його особу, відсутність вагомих доказів вчинення злочину, відсутність фактів про негативний вплив ОСОБА_6 на хід досудового розслідування, вважає, що не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний підтримав позицію захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено що в провадженні СУ ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № 0000139 зокрема за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб, 25.04.2018, близько 07:20 год., перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_1 , з метою заволодіння грошима здійснив напад на потерпілого ОСОБА_8 та незаконно позбавив його волі.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_6 був фактично затриманий 06.06.2019, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2019 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду від 08.07.2019 зазначена вище ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2019 була скасована та відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави до 24:00 год. 04.08.2019.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.07.2019 відносно ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та встановлено строк дії ухвали до 24:00 год. 04.08.2019 року.

До завершення строку дії запобіжного заходу у виді домашній арешт відносно ОСОБА_6 сторона обвинувачення звернулась з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу однак була подана ухвала про залишення вказаного клопотання без розгляду в зв`язку з чим клопотання було залишене без розгляду.

Починаючи з 05.08.2019 до ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні ніякий запобіжний захід не застосований.

Вказані вище обставини визнаються сторонами кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України). Також суд повинен встановити, чи заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».

На думку слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження (а.с.3-49), з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин.

Щодо наявності ризиків, про які зазначається в клопотанні про застосування запобіжного заходу, то з цього приводу суд виходить з наступного.

Звернення до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу виді домашній арешт є правом слідчого чи прокурора, які при цьому повинні довести існування заявлених раніше ризиків або існування нових, які виправдовують застосування запобіжного заходу.

І коли орган досудового слідства (прокурор), який є стороною обвинувачення і фактично уособлює державу, яка звинувачує особу у вчиненні певного діяння, не звертається до суду з відповідним клопотання (або не підтримує вже заявлене), то це фактично свідчить про те, що сторона звинувачення не бажає скористатись своїм правом і таким чином підтверджує можливість перебування особи на волі без застосування запобіжного заходу на час досудового слідства, а отже підтверджує відсутність взагалі заявлених раніше ризиків, якими зумовлювалось застосування до особи запобіжного заходу.

З наведеного випливає те, що після цього, звертаючись до суду з новим клопотанням про застосування запобіжного заходу, прокурор повинен довести наявність вже нових обставин, які зумовлюють наявність ризиків саме після закінчення строку дії запобіжного заходу, чого прокурором зроблено не було і будь-яких факторів, обставин чи доказів тому, що після звільнення особи вони (ризики) з`явились знову суду не наведено.

Фактично прокурор доводить наявність ризиків які існували до цього, тобто до закінчення строку дії запобіжного заходу, які знівельовані тим, що сторона обвинувачення не вважала за потрібне продовжувати строк дії запобіжного заходу.

Будь-яких нових ризиків, які б виникли після закінчення строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ні слідчим в клопотанні ні прокурором в судовому засіданні не наведено.

Так позиція суду цілком відповідає принципам, наведеним в ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, на відсутність ризиків заявлених прокурором вказує і поведінка самого підозрюваного, який, перебуваючи на волі після звільнення, на виклики з`являється добровільно навіть перебуваючи на лікуванні.

Таким чином, з огляду на наведене, прокурором не доведено наявності ризиків зазначених слідчим в клопотанні, які б слугували підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така позиція суду узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що на початку слідства такі ризики можуть враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а в подальшому, поступово, у міру того, як просувалось досудове розслідування, позиція підозрюваного у справі, так і сам ризик негативного впливу на хід розслідування, неминуче втрачає своє значення («Летельє проти Франції» - рішення від 26 червня 1991 року, «І.А. проти Франції» - рішення від 23 вересня 1998 року).

Крім того як вбачається з наданих доказів ОСОБА_6 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, в зв`язку з чим тримав поранення, є інвалідом 3 групи, має ряд захворювань та потребує лікування, має постійне місце проживання, характеризується позитивно.

Враховуючи викладене в задоволенні клопотання слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_7 відмовити за необгрунтованістю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що перебувають під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1