04.12.2019 Провадження № 1-кп/331/65/2019
Єдиний унікальний номер 331/5183/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провад-ження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2,
185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провад-ження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2, 289 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від
06.11.2019 р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін, строк дії
якого встановлений до 10 грудня 2019 р.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобо-в`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до
спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосу-вання судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслід-ками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурори вважають за доцільне продовження обвинуваченому
ОСОБА_10 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продов-жують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання обвинува-
ченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений і захисники проти продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою не заперечували.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді три-
мання під вартою, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, за-
безпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обо-в`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслі-дування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного за-
ходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сто-ронами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обста-вини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання, обви-нуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод люди-
ни, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи
особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою про-
цедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішен-
ням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально-
суспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наяв-ність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному про-вадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бу-ти виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обви-
ОСОБА_9 , суд виходить із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, стан його здоров`я в теперішній час не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, він може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки після зміни запобіжного заходу
продовжив скоєння злочинів, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді три-мання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інте-ресам правосуддя, зокрема, перешкоджанню кримінальному провадженню, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому обраного під час до-судового слідства запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбаче-
ні ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запо-біжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на 2 місяці до 04 лютого 2020 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачено-го ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до
04 лютого 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_9 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_11