Справа № 738/518/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/489/19
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року про приведення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2010 року у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ч. 4 ст. 68 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього ч.ч. 3,4 ст. 68 КК України, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2010 року приведено у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ч. 4 ст. 68 КК України, та визначено ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 15, п.п. 1,9 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно до відбуття ОСОБА_8 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. В іншій частині вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2010 року залишено в тій же редакції.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати в частині строку відбуття покарання, призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі відповідно до закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року, та остаточно призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 10 років позбавлення волі. На думку апелянта, суд, застосувавши положення ч. 2 ст. 70 КК України, порушив вимоги ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії в часі нормативно-правових актів, чим погіршив його становище. Зазначає, що судом також порушено вимоги ст. 55 Конституції України, чим фактично відмовив йому в правосудді, та порушив його права і свободи. Також вбачає порушеними вимоги ч.ч. 2,3,4 ст. 5 КК України, які регламентують зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого на підтримку його апеляційної скарги, захисника, яка підтримала позицію ОСОБА_8 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданих апеляційному суду, ухвалою Верховного Суду України від 16.11.2010 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2010 року щодо ОСОБА_8 було змінено. Виключено з описової мотивувальної частини вироку посилання на незаконне придбання та зберігання ОСОБА_8 одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, заводський номер НОМЕР_1 року. У решті вирок залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених № 1492-VIII від 07.09.2016 року, ст. 68 КК України доповнено частиною 4, згідно якої довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, місцевий суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування до засудженого ОСОБА_8 вимог ч. 3 ст. 68 КК України, а саме призначення йому покарання за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі, оскільки в даному випадку Закон пом`якшує покарання.

Як видно, вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115 КК України є особливо тяжким, та за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, судом визначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо призначеного засудженому покарання за ст. 70 КК України, де було застосовано принцип поглинення менш суворого більш суворим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді клопотання ОСОБА_8 місцевому суду слід було застосувати цей же самий принцип, оскільки питання складання покарань ніким не оскаржувалось, і перед судом воно фактично не порушувалось. Тому, застосувавши принцип складання покарань за ст. 70 КК України, місцевий суд погіршив становище засудженого і це, на думку апеляційного суду, є підставою для зміни ухвали місцевого суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року про приведення вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2010 року у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ч. 4 ст. 68 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання, визначеною ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року, за ст. 70 ч. 2 КК України вважати його засудженим до покарання у виді 10 позбавлення волі.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4