У Х В А Л А
Іменем України
05 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2019 р. у справі № 761/24890/19, в межах кримінального провадження № 0000639 від 06.07.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2019 р. у справі № 761/24890/19, в межах кримінального провадження № 0000639 від 06.07.2018 року було накладено арешт на майно осіб, які не мають відношення до розслідуваного кримінального провадження.

Крім того арештоване майно не відповідає вимогам, які ставляться до речових доказами, та використовувались власниками у їх особистих, законних потребах.

Заявник зазначає, що арешт на вищевказане майно накладений необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
З ухвали слідчого судді від 02.07.2019 року вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів.
З клопотання та долучених до нього документів вбачається, що майно яке вилучили в ході проведення обшуку, та на яке в подальшому було накладено арешт, є власністю осіб, які не мають жодного процесуального статусу в межах кримінального провадження № 0000639 від 06.07.2018 року, або ж є свідками.
Відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку у тому числі на нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Разом із тим, в силу дії абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.
Враховуючи викладене та долучені заявником до клопотання документи, у слідчого судді наявні підстави вважати, що арештоване майно є законно здобутим майном.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того слідчим в судовому засіданні не доведено, що арештоване майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або ж на ньому містяться відомості необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно не відповідає вимогам, визначених в ст. 98 КПК України, тобто не є речовим доказом в межах даного кримінального провадження, а отже арешт на таке майно було накладено необґрунтовано.
Отже арешт накладено необґрунтовано, так як у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, відсутня підстава для арешту майна, тому, враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2019 р. у справі № 761/24890/19, в межах кримінального провадження № 0000639 від 06.07.2018 року, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2019 р. у справі № 761/24890/19, в межах кримінального провадження № 0000639 від 06.07.2018 року задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 02.07.2019 р. у справі № 761/24890/19, в межах кримінального провадження № 0000639 від 06.07.2018 року, на:
-стаціонарний комп`ютер (моноблок) «HP Envy23 А11-іn-Опе»;
-портативний комп`ютер (ноутбук) «НР»;
-планшет «iPad Air 2»;
-планшет «Samsung Tab S3»;
-флеш накопичувач «Transcend»)8 GB;
-флеш накопичувач «Transcend» 64 GB;
-флеш накопичувач «81138»;
-дві пластикові оболонки від SIM карток;
-коробка від портативного комп`ютера «Sony Vaio»;
-товарний чек і гарантійний талон на портативний комп`ютер «Sony Vaio»;
-коробка від мобільного телефону «iPhone 7».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1