Справа № 191/1747/19
Провадження № 1-кп/191/164/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 12 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Межова, Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Варварівка, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, працює механізатором СТОВ «Промінь», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2019 року, приблизно об 20.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля дитячого майданчика, розташованого вул. Ювілейна в с. Варварівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, спільно зі своїм братом ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зустрівши раніше їм знайомих

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та з метою помсти останнім, за конфлікт який був раніше, на побутовому ґрунті, в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виник раптовий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючй свій злочинний умисел, та діючи з метою заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, 31 березня 2019 року, приблизно об 20.05 годині ОСОБА_3 залишаючись на тому ж місці, усвідомлюючи що внаслідок його дій потерпілому ОСОБА_6 можуть бути заподіяні: тілесні ушкодження, та бажаючи настання таких наслідків, діючи з прямим умислом, наніс ОСОБА_6 один удар правою ногою в область правого гомілковостопного суглобу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 не втримався на ногах, та впав на ґрунтову поверхню. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, та діючи з єдиним умислом спрямованим на заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 наніс лежачому па ґрунтовій поверхні потерпілому, один удар правою рукою, стисненою в кулак в обличчя.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синців верхнього та нижнього повік правого ока; забиггя лівої гомілки, які у відповідності до висновку судово- медичного експерта № 123 від 18.04.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ет.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Далі, 31 березня 2019 року, приблизно об 20.15 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля дитячого майданчика, розташованого по вул. Ювілейна, в с. Варварівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, в ході раптової сварки, на побутовому ґрунті, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи що внаслідок його дій потерпілому ОСОБА_7 можуть бути заподіяні тілесні ушкодження, та бажаючи настання таких наслідків, діючи з прямим умислом, повторно наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою в область правого гомілковостопного суглобу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 не втримався на ногах, та впав на ґрунтову поверхню. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, та діючи з єдиним умислом спрямованим на заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 наніс лежачому на ґрунтовій поверхні потерпілому, який руками закривав обличчя, один удар взутою ногою в область правого ліктьового суглобу, один удар в праву тім`яно-скроневу ділянку голови, та один удар в область живота справа. Далі, до лежачого на ґрунтовій поверхні потерпілого ОСОБА_7 , підійшов ОСОБА_4 , який допоміг потерпілому піднятися, й усадив останнього на дитячу гойдалку, але потерпілий ОСОБА_7 піднявся з гойдалки, та ОСОБА_4 продовжуючи діяти з єдиним злочинним. умислом, спрямованим на заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, діючи спільно з ОСОБА_3 , без попередньої змови, спільними діями нанесли не менш трьох ударів руками стисненими в кулаки, в область голови.

В результант злочинних дій ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді; садна шкіри в тім`яній ділянці голови справа; припухлості м`яких тканин, та синця у скроневій ділянці голови справа; садна шкіри у виличній ділянці обличчя справа; садна шкірні на передніх обох променево-зап`ясних суглобів; припухлості м`яких тканин та синця зовнішньої поверхні правого гомілковостопного суглобу, які у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 122 від 18.04.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Після цього, 31 березня 2019 року, приблизно об 20 годині 25 хвилин, до ОСОБА_3 , який продовжував знаходитись біля дитячого майданчика, розташованого по вул. Ювілейна, в с.Варварівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, з метою припинення його злочинних дій, підбігла ОСОБА_10 , яка бажала захистити ОСОБА_7 від злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень, усвідомлюючи що внаслідок його дій потерпілій ОСОБА_10 можуть бути заподіяні тілесні ушкодження, та бажаючи Настання таких наслідків, діючи з прямим умислом, повторно наніс ОСОБА_10 один удар правою ногою в область нижньої третини лівої гомілки, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_10 не втрималася на ногах, та впала на ґрунтову поверхню. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, та діючи з єдиним умислом спрямованим на заподіяння потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 наніс лежачій на ґрунтовій поверхні потерпілій, яка стала закривати руками своє обличчя, не менше трьох ударів взутими ногами, та руками стисненими в кулаки, в область лівого передпліччя, та тильної поверхні лівої кисті.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна шкіри тильної поверхні лівої кисті; двох синців на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя: припухлості м`яких тканин та синця зовнішньої поверхні лівого гомілковостопного суглобу, які у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 119 від 17.04.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинуваченим роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) вони відмовилися, оскільки можуть захистити себе самостійно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини як вони зазначені в обвинувальному акті, правову кваліфікацію дій не оспорював. Свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся. Просив призначити покарання у вигляді штрафу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини як вони зазначені в обвинувальному акті, правову кваліфікацію дій не оспорював. Свою провину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро каявся, просив призначити покарання у вигляді штрафу.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, міру покарання обвинуваченим просили призначити відповідно до вимог чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинувачених, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, також ОСОБА_4 вчинив відносно ОСОБА_7 кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особи винуватих, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 , раніше не судимий, характеризується посередньо, офіційно не працює, але має тимчасові заробітки, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_3 , згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину повторно.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 2013 року народження, працює механізатором в СТОВ «Промінь», доглядає маму інваліда ОСОБА_12 1953 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_4 , згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинувачених, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для їх виправлення, а також попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, але не в мінімальному розмірі для ОСОБА_3 , оскільки останній спричинив легкі тілесні ушкодження трьом потерпілим, покарання у вигляді виправних робіт суд не має підстав застосувати, оскільки обвинувачений офіційно не працює, хоча має тимчасові заробітки та є можливість сплатити штраф.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини вчинення злочину, що останній захищав брата ОСОБА_3 , характеризуючи дані, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований, але також не в мінімальному розмірі, оскільки обвинувачений хоча раніше не судимий, характеризується позитивно, але вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженні не обиралися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1