У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилався на те, що 22.10.2019 року слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, за результатом огляду місця події, у ОСОБА_3 вилучено автомобіль «Renault Медале» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки у працівників поліції виникли сумніви щодо достовірності реєстраційних документів на авто. Вказаний автомобіль придбаний ОСОБА_3 в особи на ім`я ОСОБА_5 у квітні цього року. Відповідно, він є добросовісним його набувачем. Вилучений автомобіль поміщено не на спеціально обладнаний майданчик, а залишено на території Івано-Франківського ВП ГУНП по вул.Бельведерська, що в м.Івано-Франківську.

Представник заявника подав суду заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити та розгляд даного клопотання просив проводити без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема відповідно до положення п.1 ч.1 цієї статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, вилучене майно, відповідно до статті 167 КПК України має статус - тимчасового вилученого майна і питання тимчасово вилученого майна слід було вирішити відповідно до глави 17 КПК України з дотриманням вимог статті 22 КПК України.

Частиною другою ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні арешт на тимчасово вилучене майно не накладався, тому вищевказаний автомобіль необхідно повернути заявнику в користування.

Відповідно до ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді (арешт майна або відмову у ньому) оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Керуючись ст.ст.100, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучений у нього автомобіль марки «Renault Медале» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1