Справа № 317/1634/18
Провадження № 1-кп/317/85/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 (за дорученням 028-

0002105 від 10.03.2018 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має незавершену вищу освіту, розлучений, має 1 неповнолітню дитину,приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 раніше в силу ст.89 КК України не судимий
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2018 року приблизно о 01 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , а саме у приміщенні кухонної кімнати, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації злочинного наміру, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс один удар металевою виделкою в область передньої поверхні грудної клітки справа по правій навкологрудинній лінії в проекції третього межребір`я, чим заподіяв потерпілому чотири проникаючі сліпі колоті поранення грудної клітки з ушкодженням за ходом ранових каналів м`язів грудної клітки, пристінкової плеври та міжреберних м`язів перикарду, висхідної частини дуги аорти, які ускладнилися розвитком тампонади серця кров`ю, що згідно висновку експерта № 964 від 10.03.2018 року стало безпосередньо причиною смерті, тим самим ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у скоєному правопорушенні не визнав, не розкаявся. По обставинах пояснив наступне:

Він проживає останній час з батьками, розлучився з дружиною. Офіційно не працевлаштований, закінчив курси масажу та обізнаний в анатомії.

В цей день 09 березня 2018 року він з батьками не сварився. Ввечері поїхав до колишньої дружини на роботу, випивав там алкогольні напої, потім пив з приятелем. Він повертався близько 23 години вечора з міста додому, до батьків, де проживав останній час. Вирішив пройти пішки та послизнувся, упав, вдарився головою. Отямився від того, що його тормошив незнайомий чоловік, що проходив повз. ОСОБА_9 зазначив, що у нього була порушена координація, по дорозі телефонував колишній дружині та висказував їй своє невдоволення. Часу, коли він повернувся до будинку батьків зазначити точно не може.

Коли він зайшов в будинок то зачепив відро, світло не вмикав. З кімнати вийшов батько, ввімкнув світло та став кричати, навіщо ОСОБА_9 розлив воду з відра. ОСОБА_9 відповів, що не треба було його ставити біля дверей. ОСОБА_6 вказав, що йому здалося, що батько був нетверезим. У них з батьком з цього приводу вийшов невеликий словесний конфлікт. Батько був розлюченим, він схопив ОСОБА_9 за грудки, а ОСОБА_9 став відштовхуватися. З кімнати вийшла мати, стала казати, що вони роблять, вони ж рідні люди. Після цих слів ОСОБА_9 з батьком розійшлися. ОСОБА_9 пішов на кухню та перевернув сіль на столі, став говорити, невже за це його необхідно вбити. Батько був при цьому в коридорі, тому, ОСОБА_9 його не бачив. ОСОБА_9 стояв біля матері, у неї був високий тиск і вона дуже нервувала, а тому він поклав їй обидві свої руки на трапеції, оскільки знає де розташовані точки, які впливають на самопочуття. ОСОБА_9 почав говорити матері, щоб вона заспокоїлась. В цей час до кухні зайшов батько та крикнув, "Що ти хочеш матері зробити? Вб`ю." ОСОБА_9 почув цей крик та побачив, що батько біжить на нього з виделкою в руці. ОСОБА_6 встиг зробити крок в сторону, схопити руку батька з виделкою своїми двома руками. При цьому батько обняв його другою рукою. Вони знаходилися обличчям один до одного. Батько придушив його, у ОСОБА_9 за його поясненнями не було повітря. Він бачив розлючений погляд та зціплені зуби батька. Він говорив батьку, щоб він заспокоївся, але той не заспокоювався. При цьому, коли батько обняв ОСОБА_6 , за його словами він бачив лише задню стіну, а батько при цьому робив спробу нанести йому удар виделкою. ОСОБА_6 тримав лівою рукою його руку, потім почув крик " ОСОБА_10 ". Батько сказав, щоб викликали швидку допомогу. ОСОБА_8 розслабився. ОСОБА_6 вихопив у ОСОБА_8 виделку, але той знову пішов йому на зустріч. ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 , щоб він нічого собі не заподіяв. Самого удару виделкою не бачив, стверджував що виделка була в руках батька. Не бачив як батько міг вдарити себе виделкою, але тримав його руку. Стверджував, що неприязних відносин з батьком у нього не було.

Спочатку він подумав, що у батька серцевий напад. Батько сказав, що він заспокоївся. Виделку ОСОБА_6 кинув у кухонну раковину та став наводити порядок на кухні. ОСОБА_6 повернувся та побачив, що ОСОБА_8 присів неприродньо. Тоді він підбіг до батька та став робити йому штучне дихання та масаж серця. Мати сказала, що не треба цього робити, оскільки батько помер. Тоді ОСОБА_6 пішов на кухню та за його показами випив стакан вина. Коли приїхала поліція, його вдарили, наділи кайданки та відвезли до райвідділку. ОСОБА_9 стверджував, що він не наносив батьку удару виделкою. Кров він побачив лише тоді, коли підняв футболку батька та робив штучне дихання. На досудовому розслідуванні погано себе почував, була порушена координація, кружилась голова. Коли мати стала давати покази, став все згадувати. Після скоєного дзвонив своїй колишній дружині з проханням викликати йому адвоката, що говорив їй пам`ятає дуже смутно. Говорив, що батько вбитий, оскільки наткнувся на виделку.

Щодо механізму спричинення смертельного тілесного ушкодження суду пояснив, що він тримав руку ОСОБА_8 в якій була виделка. Як зубці виделки опинилися направленими на батька не знає. Руку батька тримав та контролював її. В результаті батько був вбитий. ОСОБА_6 вважав, що ОСОБА_8 був п`яним. Сам удар ОСОБА_6 не бачив, але рухи контролював, тримав праву руку ОСОБА_8 своєю лівою рукою за зап`ясток. Батько тримав виделку усім кулаком, зубці виделки були наружу до великого пальцю.

Батько деякий час був живий. Між конфліктом та втратою батьком свідомості скільки пройшло часу визначитися не може. Раніше показів щодо механізму спричинення тілесного ушкодження не давав.

Потерпіла ОСОБА_11 в судові засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила проводити розгляд провадження за її відсутності за станом здоров`я. Просила винести суворе покарання винній особі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.
Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_11 , що були надані нею в порядку ст.225 КПК України, на досудовому розслідуванні за ухвалою слідчого судді від 23.05.2018 року та досліджені безпосередньо в судовому засіданні, згідно яких з9 на 10 березня 2018 року вона з чоловіком ОСОБА_8 спали в своєму будинку. Разом з ними проживає їх син ОСОБА_6 , якого на той час не було вдома. Чи був ОСОБА_6 нетверезим вона не змогла зрозуміти, але добре було видно, що він був роздратований. Разом чоловік та син спиртних напоїв в цей день не випивали. В першій годині ночі вони проснулися від ударів по трубі, як їм здалося. Чоловік піднявся та пішов перевірити, що відбувається. Потерпіла вийшла за чоловіком не одразу та побачила на кухні сина ОСОБА_6 та чоловіка ОСОБА_8 . Син був дуже розлючений, кричав, навіщо батьки залишили відро з водою, яке він перевернув. Потерпіла побачила, що чоловік та син зчипилися, обняли один одного за плечі. ОСОБА_6 правою рукою давив на обличчя та око батька. Вона сказала, що вони рідні люди, та що вони роблять. Тоді син та батько розійшлися. Батько підійшов до холодильника, а ОСОБА_6 змахнув все, що знаходилося на кухонному столі на підлогу тарілки, сіль, утварь. ОСОБА_11 пішла в коридор за віником, щоб прибрати в кухні. ОСОБА_6 підійшов до неї та взяв її за шию обома руками, при цьому він не погрожував, нічого не казав. Це побачив ОСОБА_8 та сказав "Не чіпай мати". ОСОБА_6 убрав руки з її шиї та вона пішла вбиратись до кухні. ОСОБА_8 стояв спиною до холодильника, а ОСОБА_6 до батька обличчям. ОСОБА_11 почала вбирати рештки тарілок та сіль, при цьому нахиляючись та викидуючи сміття в сторону. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знову зчипилися в обіймах одне одного. ОСОБА_11 почула зойк, та чоловік сказав " ОСОБА_12 , викликай швидку". Вона підняла погляд та побачила, що чоловік правою рукою тримається за груди, похилився та його повело в сторону коридору. ОСОБА_6 при цьому в правій руці тримав виделку, видно було лише зубці, а ручка була зажата в кулаку. В коридорі чоловік обмяк та сів на підлогу. Самого удару ОСОБА_11 не бачила, звуків удару також не чула. Між ударом та настанням смерті пройшло дуже небагато часу, помер чоловік практично одразу.

Вона особисто швидку допомогу не викликала. Вона зателефонувала своєму онукові ОСОБА_13 , а він вже викликав всіх. Вона йому зателефонувала близько 01 ранку.

Охарактеризувала свого сина ОСОБА_6 як такого, що і раніше проявляв агресію без будь-якої причини. Між ним та батьком було протистояння, нерозуміння. Син проживав з батьками більше ніж півроку. З нею ОСОБА_6 не конфліктував. Черепно-мозкових травм в дитинстві у ОСОБА_6 та за життя не було. Щодо того, що відбулося він був дуже розгублений та питав "Що я тепер батьковбивця?".

Зміст допиту міститься на ДВД диску на а.с.166, що був досліджений в ході судового розгляду.
Вина обвинуваченого повністю підтверджується поясненнями допитаних свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
ОСОБА_13 повідомив суду, що 10.03.2018 року на мобільний зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_8 не стало, просила приїхати терміново. ОСОБА_6 проживав разом зі своїми батьками в с.Володимирівське.
ОСОБА_11 зателефонувала близько 1 години 10 хвилин, свідок приїхав через 30 хвилин. Дівчина ОСОБА_13 викликала швидку, а він поїхав до с.Володимирівське. ОСОБА_8 вбив його син ОСОБА_6 . У них виникали конфлікти на побутовому грунті. ОСОБА_6 вживав алкоголь, можливо і наркотичні засоби. ОСОБА_13 підїхав до домоволодіння та зачекав приїзду поліції. Коли він побачив ОСОБА_6 то у нього був дуже розлючений погляд, запаху алкоголю він від нього не чув. В загиблого ОСОБА_8 був опухлий ніс, око оцарапано, а на грудях рана. На ОСОБА_6 слідів бійки не було.
В кухні був побитий посуд, розсипано сіль, розлито воду. ОСОБА_6 буйствовал, його заспокоювали. Свідок залишився з бабусею до ранку. Йому стало відомо, що ОСОБА_6 приїхав з міста після 23 години, коли ОСОБА_8 спав. ОСОБА_6 був нетверезим, стукав, був невдоволений тим, що перекинув відро з водою. Проснувся ОСОБА_8 та у них з ОСОБА_6 , виник конфлікт та вони зчепилися один з одним. Потім почувся удар, або хлопок та ОСОБА_8 попросив викликати швидку допомогу. ОСОБА_11 сказала, що удар було нанесено виделкою. Перед цим ОСОБА_6 хапав ОСОБА_11 за шию. Виделку, якою було скоєно правопорушення не знайшли. Свідок повідомив, що ОСОБА_6 є агресивною людиною. Конфлікти з ОСОБА_8 у нього бували, він навіть бив свого батька. 31.12.2017 року між Павловими відбувся серьозний конфлікт, після якого 01.01.2018 року свідок бачив, як ОСОБА_8 від цього плакав. ОСОБА_11 також жалілась, що у ОСОБА_8 виникають з ОСОБА_6 конфлікти.
Свідок ОСОБА_14 , що є тестем ОСОБА_13 пояснив, що 10.03.2018 року йому телефонував вночі ОСОБА_13 , просив поїхати з ним в с.Володимирівське, до його бабусі та діда. Коли вони підїхали до двору, в дворі стояв ОСОБА_6 . Поліція ОСОБА_6 затримала. ОСОБА_8 лежав на вході в будинок. Почалися слідчі дії, на кухні все було розкидано. ОСОБА_11 була в істериці, говорила, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 був конфлікт. На грудях ОСОБА_8 були ранки від виделки. Про наявність в родині конфліктів йому розповідав зять ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_15 надала суду заяву в якій відмовилась від надання свідчень відповідно до положень ст.63 Конституції України, як колишня дружина ОСОБА_6 , з яким має спільну неповнолітню дитину. (а.с. 246)
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами які досліджені в судовому засіданні судом, зокрема:
Витягом з ЄРДР за № 0000316 від 10.03.2018 року, згідно якого внесено відомості за ст.115 ч.1 КК України, з фабули якої випливає, що 10.03.2018 року о 01 годині 30 хвилин за адресою АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті. (а.с.60)
Протоколом огляду місця події, який проведено 10.03.2018 року за участю судового медика, в присутності ОСОБА_11 . Об`єктом огляду була територія домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.61-69 зі стенограмою а.с.70-76 з фототаблицями до протоколу а.с.78-90) за результатами огляду виявлено труп ОСОБА_8 з пошкодженнями на грудній клітці справа 4 межребір`я. Зміст протоколу огляду місця події відображено на додатку до протоколу ДВД диску з записом огляду трупа та місця події. (а.с.91), що був оглянутий в судовому засіданні, зауважень до якого не надходило.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 964 від 10.03.2018 року смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від множинних колотих проникаючих сліпих поранень грудної клітки з ушкодженням грудної частини аорти та тампонади серця кров`ю (а.с.92).
Згідно висновку експерта № 964 від 10.04.2018 року (а.с.93-99), даних додаткових та лабораторних методів досліджень, смерть ОСОБА_8 настала від чотирьох проникаючих сліпих колотих поранень грудної клітки, з ушкодженнями за ходом ранових каналів м`язів грудної клітки, пристінкової плеври та міжреберних м`язів, перикарду, висхідної частини дуги аорти, які ускладнились розвитком тампонади серця кров`ю. Це, крім виявлених поранень, підтверджується виявленням згортків та рідкої крові в порожнині перикарду, загальним об`ємом 450-460 см.куб.
Пошкодження у ОСОБА_8 мають ознаки:
Чотири проникаючих сліпих колотих поранення грудної клітки з локалізацією шкірних ран в проекції третього міжребір`я по правій навкологрудинній лінії з ушкодженнями за ходом ранових каналів м`язів грудної клітки, пристінкової плеври та міжреберних м`язів, перикарду, висхідної частини дуги аорти, як окремо так і в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
Синці, садна на обличчі, шиї, правій верхній кінцівці, передній та задній поверхні грудної клітки, крововиливи в м`яких тканинах грудної клітки у живих осіб, як окремо так і в сукупності, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
Враховуючи морфологічну характеристику пошкоджень, а також дані судово-гістологічної експертизи всі пошкодження у ОСОБА_8 утворилися прижиттєво, незадовго (десяток-десятки хвилин) до настання смерті.
Враховуючи те, що практично всі пошкодження у ОСОБА_8 , за виключенням "старого садна", утворилися в короткий проміжок часу достеменно висловитися про послідовність їх нанесення не представляється можливим.
Пошкодження у ОСОБА_8 4 поранення грудної клітки є колотими, утворилися в результаті дії твердих предметів, які володіють колючими властивостями. Це підтверджується морфологічними характеристиками шкірних ран, гладкими стінками ранових каналів, переваженням довжини ранових каналів над розмірами шкірних ран, а також даними медико-криміналістичного дослідження. Слідів сполук заліза навколо досліджених пошкоджень не виявлено.
Синці, садна на обличчі; садна на лівій бічній поверхні шиї, в т.ч. старе садно на лівій бічній поверхні шиї, синець на передній поверхні грудної клітки зліва, крововилив в м`яких тканинах задньо-лівої поверхні грудної клітки в проекції 10-11 ребер утворились внаслідок травматичних впливів тупими предметами, індивідуалізуючи особливості яких в ушкодженнях не відобразилися;
Садна на зовнішній поверхні правого передпліччя, садна крововиливи на задній поверхні грудної клітки по лівій навколо хребтовій лінії в проекції 3 межребір`я з крововиливом в м`яких тканинах, враховуючи їх морфологічну характеристику, а також дані медико-криміналістичного дослідження клаптя шкіри задньої поверхні грудної клітки з пошкодженнями утворилися від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, при цьому в місцях утворення саден даний предмет діяв відносно поверхні шкіри під кутом, відмінним від 90 градусів.
Колоті поранення у ОСОБА_8 мають наступні направленість та довжину: 4 проникаючих сліпих колотих поранення грудної клітки з локалізацією шкірних ран в проекції третього міжребір`я по правій навкологрудинній лінії з ушкодженням за ходом ранових каналів м`язів грудної клітки, пристінкової плеври та міжреберних м`язів, перикарду, висхідної частини дуги аорти продовжуються прямолінійними, паралельними один одному, рановими каналами, які направлені спереду назад, справа наліво, дещо зверху донизу. Довжина їх складає близько по 9-10 см (враховуючи можливість м`яких тканин грудної клітки та реберного каркасу зміщуватися).
Більша частина пошкоджень у ОСОБА_8 розташовані у ділянках тіла, які доступні для нанесення ушкоджень власною рукою, за виключенням пошкоджень, які розташовані на задній поверхні тулуба.
Виявлені під час експертизи трупа ОСОБА_8 ушкодження на одязі приблизно відповідають локалізації пошкоджень на тілі.
Судово-медичних даних, за якими можна було б достовірно висловитись про положення тіла потерпілого під час заподіяння йому ушкодження, про взаємне розташування потерпілого і особи, яка заподіювала пошкодження, експерт не має. Однак, взаємне розташування нападника і потерпілого могло бути різним, з дотриманням єдиної умови пошкодженні частини тіла повинні були бути доступними для травмування.
Після заподіяння колотих поранень грудної клітки з ушкодженням висхідної частини дуги аорти, ОСОБА_8 зміг здійснювати активні дії (в т.ч. кричати, кликати на допомогу та ін.) у період часу, який обмежується десятком-десятками хвилин по мірі наростання об`єму крові у порожнині перикарду.
При судово-токсикологічній експертизі крові та частинах внутрішніх органів від трупу ОСОБА_8 не виявлено спиртів.
Судячи за ступенем розвитку трупних явищ, за результатами спектрофотометричного дослідження рідини склоподібного тіла ока, враховуючи причину смерті, умови в яких перебував труп до моменту його виявлення, з часу настання смерті ОСОБА_8 до початку дослідження трупа в морзі пройшло близько 0,5 доби.
До висновку експерта надано фототаблиці з розташуванням пошкоджень на тілі ОСОБА_8 та серці. (а.с.100-102).
Протоколом огляду трупа від 10.03.2018 року, який складено за результатами огляду в умовах моргу з 14-00 до 15-00 години. Вказані результати не суперечать висновкам експерта, час смерті відповідає викладеному в протоколах. (а.с. 113-117).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_11 (а.с. 118 -120), стенограмою до протоколу (а.с.122-124), згідно якого, в ніч з 09 на 10 березня 2018 року вона перебувала вдома разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 . Ввечері їх син ОСОБА_6 поїхав з дому. Вночі вони з чоловіком прокинулись від удару по батареях на кухні, та її чоловік вирішив перевірити, що відбулося. Вона почула, що чоловік розмовляє на кухні з сином ОСОБА_6 . Вона також направилась до кухні. ОСОБА_6 знаходився в стані сп`яніння, роздратований саме на те, що на кухні стояла набрана в відро вода. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, вона в свою чергу стала їх заспокоювати, але ОСОБА_6 став жбурляти предмети з шухляд. Вона почала збирати залишки посуду з підлоги. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебували біля холодильника, зчепились та обійняли один одного, вона почула через декілька секунд крик свого чоловіка, підвівши голову від підлоги вона помітила, що її чоловік тримається рукою за груди та сказав, щоб вона викликала швидку, а сам направився у бік виходу з кімнати. ОСОБА_6 стояв поруч з ОСОБА_8 та у правій руці тримав виделку. Вона разом з ОСОБА_6 вийшли до коридору до ОСОБА_8 та стали надавати йому допомогу, але останній помер. ДВД диск з відеозаписом слідчого експерименту було долучено до матеріалів кримінального провадження відповідно до визнання обгрунтованими пояснень наданих слідчим ОСОБА_16 (а.с.207-208).
Показання потерпілої ОСОБА_11 , що надавалися нею в ході слідчого експеримента та в ході допиту повністю співпадають.
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 10.03.2018 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_6 було затримано та складено протокол у присутності захисника ОСОБА_7 . Всі слідчі дії проводилися лише за участю адвоката (а.с.125-127).
Згідно висновку експерта № 214 від 06.04.2018 року при судово-цитологічному дослідженні 20 вилучених виделок кров та епітеліальні клітини, придатні для дослідження не були знайдені. (а.с.137-140).
Згідно висновку експерта № 688 від 11.04.2018 року було проведено судово-медичну експертизу речей потерпілого ОСОБА_8 . Встановлено, що згідно висновка експерта № 644 від 13.03.2018 року рідка кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В його крові на марлі виявлений супутній антиген Н.
Згідно висновка експерта № 795 від 30.03.2018 року Рідка кров ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. (а.с.146).
В плямах на футболці, майці, гамашах, що належать ОСОБА_8 знайдена кров людини, без домішки слини, та виявлені антигени А та Н. Отриманий результат не виключає походження крові від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, у тому числі від самого ОСОБА_8 . Домішка крові ОСОБА_6 не виключається, якщо у останнього були тілесні ушкодження із зовнішньою кровотечею на момент події (а.с.141-145).
За результатами проведення судово-медичної експертизи речей ОСОБА_6 за висновком експерта № 687 від 12.04.2018 року в плямах на куртці, що належить ОСОБА_6 знайдена кров людини, без домішки слини, та виявлені антигени А і Н. Отриманий результат не виключає походження крові у вищевказаному об`єкті від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, у тому числі від потерпілого ОСОБА_8 . Домішка крові ОСОБА_6 не виключається, якщо у останнього були тілесні ушкодження із зовнішньою кровотечею на момент події.
В плямах на спортивній куртці, що належить ОСОБА_6 знайдена кров людини без домішка слини, та виявлений лише антиген Н. Отриманий результат не виключає походження крові у вищевказаному об`єкті від особи з групою 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В, у тому числі від самого ОСОБА_6 . Дані про походження крові від ОСОБА_8 не отримані.
В плямах на куртці знайдена слина без домішки крові та виявлені антигени А і Н. Отриманий результат не виключає походження слини від особи групи А з супутнім антигеном Н, незалежно від категорії видільництва, у тому числі від потерпілого ОСОБА_8 . Домішка слини ОСОБА_6 не виключається. (а.с.147-152)
Ухвалами слідчого судді від 13.03.2018 року на вилучені в ході огляду 20 виделок різноманітної довжини, мікроб`єкти, сліди папілярних узорів, речей, які особисто належать ОСОБА_6 було накладено арешт, та визначено місцем зберігання речей Запорізький РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.(а.с.109-112).
Згідно висновку судово-психіатрічної експертизи за № 234 від 21.05.2018 року ОСОБА_6 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. В період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_6 має певні індивідуально-психологічні особливості: збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, психопатизовані риси характеру, емоційну нестійкість, дратівливість, схильність до агресивної поведінки, низьку відвертість відповідей.
Під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не виявляв ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості та будь-якого особливого емоційного стану, який би порушив свідомість та міг би розглядатися як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання. В момент скоєння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_6 у будь-якому особливому емоційному стані (фізіологічний афект або інший емоційний стан: стрес, фрустрація, образа, гнів, ревнощі, тощо) який здійснював суттєвий вплив на його поведінку та мав юридичне значення не перебував, а перебував у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.153-160).
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.03.2018 року ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.134).
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими та належними, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, якими підтверджено вчинення ОСОБА_6 умисних дій направлених на позбавлення життя ОСОБА_8 .
Колегія суддів розцінює невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини, як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності, який спростовується показами самого обвинуваченого, наданими під час судового розгляду в присутності свого захисника, під час якого він добровільно та послідовно вказав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , його покази суперечать дійсному порядку нанесення та механізму нанесення тілесного ушкодження; показами потерпілої ОСОБА_11 , що саме в руках у ОСОБА_6 знаходилась виделка, якою було спричинено смертельне тілесне ушкодження її чоловікові, жодних погроз життю ОСОБА_6 її чоловік не висловлював та з виделкою на нього не кидався, показами потерпілої ОСОБА_11 під час допиту та під час слідчого експерименту де вона показувала місце розташування ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час нанесення удару виделкою, пояснювала послідовність дій кожного, показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що ОСОБА_6 агресивно поводив себе відносно свого батька ОСОБА_8 , про наявність конфліктів йому достеменно відомо, про те, що ОСОБА_6 вбив ОСОБА_8 йому стало відомо від ОСОБА_11 , а також вищевказаними письмовими доказами.
Обвинувачений ОСОБА_6 стверджував в судовому засіданні, що він безпосередньо перед подією впав, вдарився головою, втратив свідомість, погано почував себе, а після затримання його працівниками поліції вони наносили йому численні удари. Але вказані обставини взагалі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Скарги на дії поліції його захисником та особисто обвинуваченим не заявлялися та не подавалися в ході досудового розслідування та судового розгляду. Участь захисника була забезпечена ОСОБА_6 одразу після його затримання, що відображено в протоколі.
Протоколів, які зафіксували би тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 при затриманні взагалі не існує, оскільки відсутні тілесні ушкодження. Обвинувачений ОСОБА_6 не зміг вказати прізвища осіб, які здійснювали на нього тиск.
Щодо позиції захисту про те, що в матеріалах провадження відсутні жодні прямі докази вини ОСОБА_6 , покази прямих свідків, а тому вина ОСОБА_6 не доведена, а є тільки припущення зі сторони обвинувачення, а тому ОСОБА_6 злочину не скоював, а при цьому кожна особа має право на необхідну оборону від можливості уникнути посягання, та повинен бути виправданим. Судова колегія вважає таку точку зору захисту хибною, та такою, що не ґрунтується на матеріалах провадження. Потерпіла ОСОБА_11 є безпосереднім учасником подій. Покази, що нею надавалися не мають розбіжностей. Вона ствердно вказала, що бачила виделку в правій руці саме ОСОБА_6 . ОСОБА_8 виделку не тримав та з нею на сина не кидався. Свідок ОСОБА_13 є свідком подій одразу після скоєного вбивства, йому саме зателефонувала потерпіла та розповіла про подію. Вбивство скоєне саме за допомогою виделки. Окрім ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в будинку нікого не було, скоєння правопорушення іншою сторонньою особою виключається. Щодо механізму нанесення удару запропонованому ОСОБА_6 , то він не може бути відтворений фізично. Пояснити такі розбіжності ОСОБА_6 не може. Окрім того, його покази, щодо наявності агресії з боку ОСОБА_8 , нападу, місця розташування його та батька на кухні під час сварки, повністю не співпадають з показами потерпілої ОСОБА_11 . З цього судова колегія робить висновок про відсутність підстав для кваліфікації дій як необхідної оборони.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до свого батька ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації злочинного наміру, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 наніс один удар металевою виделкою, чим заподіяв потерпілому чотири проникаючі сліпі колоті поранення, тим самим ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 .

Суд вважає, що умисел обвинуваченого був направлений саме на позбавлення життя ОСОБА_8 виходячи, з того, що був нанесений один удар, в місце розташування життєво важливого органу серце та з силою, достатньою для того, щоб пробити грудну клітину.
Таким чином судом встановлено, що між діями обвинуваченого ОСОБА_6 та настанням смерті ОСОБА_8 є прямий причинний зв`язок.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вбивство.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а також дані про особу винного, в їх сукупності, відсутність пом`якшуючих обставин та обтяжуючі покарання обставини справи.
В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст.67 КК України колегія суддів враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, у відношенні особи похилого віку.
ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України.
На військовому обліку не перебуває, до лав ЗСУ не призивався. На обліку у психіатра не перебуває. Знаходиться на диспансерному обліку з 1994 року з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності. Офіційно не працює.
Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише у разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
Враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, що свідчать про підвищену суспільну небезпечність, оскільки він умисно позбавив життя свого батька, також відношення обвинуваченого до скоєного, його поведінку після спричинення ним правопорушення, відсутність каяття з боку обвинуваченого, що є підставою вважати його винятково небезпечним для суспільства, а також думку потерпілої щодо міри покарання, яка вважає необхідним призначити суворе покарання, тому судова колегія вважає, що доцільним є застосування до ОСОБА_6 міри покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. За таких обставин покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
Призначаючи покарання за ч.1 ст.115 КК України, суд виходив з наступного.
Конституція України 1996 року визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю ( ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч.1 ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950р) зазначено: "Право кожного на життя охороняється законом". Аналогічна норма міститься і в ч.1 ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966р.) - «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом». Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вважається найтяжчим злочином проти особи. Його суспільна небезпечність полягає у тому, що під час вчинення вбивства відбувається свідоме посягання на життя іншої людини. Наслідок у вигляді смерті не має зворотного характеру, оскільки шкода, заподіяна потерпілій особі, не може бути усунена, що унеможливлює її відшкодування або компенсацію потерпілому чимось іншим. Заподіянням смерті іншій людині грубо ігнорується її природне, а тому невідчужуване право на найцінніше благо - життя. Частина 1 статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), яка була ратифікована Україною 17 липня 1997 року зазначає, що право кожного на життя охороняється законом.
Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Судова колегія вважає, що необхідно залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 необхідно відраховувати з часу його затримання, тобто з 10 березня 2018 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вважає необхідним визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_17 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання:

у вигляді 10 (десяти)років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, тобто з 10 березня 2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі залишити до набрання вироком законної сили.
Речові докази: вилучені в ході огляду 20 виделок різноманітної довжини, мікроб`єкти, сліди папілярних узорів ні які було накладено арешт, та визначено місцем зберігання Запорізький РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.(а.с.109-110) знищити.
- планшет чорного кольору марки "Bravis NB75", мобільний телефон марки Nokia RM-1133 чорного кольору з сім-картою мобільного оператора Київстар, без флеш-карти; пачку цигарок "Ротманс" з двома цигарками; грошові кошти в сумі 4 грн номіналом 2 купюри по 2 гривні; копію протоколу про адмінправопорушення; одну пару рукавиць червоного кольору; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 ; чорну болоневу куртку; чорну спортивну кофту; спортивні штани чорно-сірі; одну пару взуття коричневого кольору зі шнурками; одну пару шкарпеток чорного кольору; одну пару шкарпеток сірого кольору; штани сірого кольору; футболку гірчичного кольору; мотузку з кулоном у вигляді кола з зубчиками та вирізаним хрестом; обручку сіро-жовтого кольору, які вилучені у ОСОБА_6 , та зберігаються в Запорізькому РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. (а.с.111-112) повернути ОСОБА_6 як власнику, знявши з них арешт.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя головуючий: ОСОБА_1

Судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_3

ОСОБА_2