Справа № 345/5/19
Провадження № 11-кп/4808/354/19
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.10.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст вироку суду першої інстанції та встановлені обставини.

1.1. Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і ухвалено призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До вступу вироку в законну силу ухвалено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали судового засідання.

Термін відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 18.07.2019 р.

Виконання вироку в частині запобіжного заходу доручено Калуському ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3146,00 грн., за проведення товарознавчої експертизи № № 4.3-542/18 від 10.12.2018 р.

Вирішено питання речових доказів.

1.2. Згідно вироку суду, ОСОБА_7 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднану з проникненням в інше приміщення.

Так, 01.10.2018 р. близько 04.00 год. ОСОБА_7 перебував в гаражному кооперативі «Солянка», що у м. Калуші по вул. Хіміків, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа відчинив навісний замок у гаражі № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , та незаконно проник у середину гаражного приміщення. Перебуваючи у приміщенні гаражу, ОСОБА_7 відшукав та викрав майно ОСОБА_11 , а саме: велосипед марки «Diamondback» «DRB STOW Away 7», вартістю 4600 гривень, тубус «Флагман» вартістю 200 гривень, в якому знаходились два рибальські вудилища (спінінги): марки «Tanku Lunakia Sonic» у чохлі вартістю 6850 гривень, інша марки - «Favorite Synapse» вартістю 2550 гривень, тубус «Acropolis», вартістю 728 грн.85 коп., жилет розгрузку «Flagman» вартістю 750 гривень, жилет розвантажувальний «Shimano» вартістю 800 гривень, рюкзак синього кольору із білими стяжними ременями вартістю 50 гривень, п`ять спінінгових котушок: одна із яких вартістю 180 гривень, друга марки - «DAIWA Luvias 2004» вартістю 7232 грн. 31 коп., третя - марки «DAIWA AIRTY 3012» вартістю 6581 грн. 88 коп., четверта - марки «Sportscra SR» вартістю 1 000 гривень, п`ята - марки «DAIWA Kix Caldia2004» із чохлом вартістю 2900 гривень, дві коробки із штучними приманками близько 40 штук, загальною вартістю 240 гривень, силіконові приманки в кількості 30 пачок фірми «Фанатік» (мікі маус, ларва, бокса), загальною вартістю 1500 гривень, одна коробка із свинцевими грузилами «Чебурашка» вартістю 20 гривень, 20 штук джиголовок вартістю 200 гривень, шнур плетений фірми «Various» вартістю 300 гривень болгарку «Einhell BWS 230» вартістю 733 грн. 33 коп.

Із викраденим майном ОСОБА_7 покинув гараж № НОМЕР_1 , та в подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 37 416 гривень 37 копійок.

В засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, а саме визнав вчинення крадіжки чужого майна з проникненням повторно, проте не визнавав зазначеного в обвинувальному акті способу проникнення в гараж потерпілого. Зокрема визнав, що в нічну пору доби приблизно о 04 год. 00 хв. 01.10.2018 р. він знаходився в гаражному кооперативі на вул. Хіміків, де побачив гараж, колодка якого була не до кінця зачинена. У нього виник умисел вчинити крадіжку і він без будь-яких додаткових засобів відчинив колодку та проник в цей гараж. З гаража викрав речі, які були перелічені в обвинувальному акті, та розпорядився ними на власний розсуд.

Також, обвинувачений вказав, що вчинив злочин у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки не має заробітків, а на його утриманні перебуває хвора матір. Щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілим, та просив суд суворо його не карати.

2. Зміст апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_6 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає, що оскаржуваний вирок є надто суворим, та таким, що суперечить засадам кримінального судочинства.

Захисник стверджує, що в описовій частині вироку суд першої інстанції вказав про часткове визнання вини обвинуваченим, що не відповідає дійсності. Оскільки під час допиту в суді першої інстанції обвинувачений вказав, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, та попросив пробачення у потерпілого. Суд належним чином не врахував всі пом`якшуючі обставини, зокрема щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільну видачу обвинуваченим працівникам поліції частини викраденого майна.

Також захисник стверджує, що у судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі, натомість судом не було враховано думку сторони обвинувачення, та призначено надто суворе покарання.

З цих підстав, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив скасувати, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання.

3. Правові позиції сторін.

3.1. В засіданні суду апеляційної інстанції захисник та обвинувачений ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримали з указаних в ній мотивів, та просили про її задоволення. ОСОБА_7 підкреслив, що вину визнає у повному об`ємі і щиро розкаюється. Потерпілому він не відшкодував всю шкоду через відсутність коштів.

3.2. Прокурор, доводи апеляційної скарги заперечив, вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, а тому просив залишити його без зміни.

3.3. Потерпілий ОСОБА_10 при вирішенні апеляції обвинуваченого поклався на розсуд суду, зазначивши, що обвинуваченому нізвідки відшкодувати шкоду.

4. Мотиви суду апеляційної інстанції.

4.1. Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Оскільки висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, а також правильність кваліфікації дій жодна із сторін не оскаржує, то вирок у цій частині перегляду не підлягає.

4.2. Щодо доводів у частині суворості призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання здійснюється представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, в тому числі, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

4.3. Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання у виді позбавлення волі, обґрунтовано врахував відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, та вчинив новий злочин в період непогашеної та не знятої судимості за корисливий злочин, офіційно не працює, тобто немає постійного заробітку та стабільних засобів для існування. Судом також враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, допомагає хворій матері, та має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Водночас не можна погодитись із тим, що обставинами, які впливають на розмір покарання є неявки обвинуваченого в окремі судові засідання без вагомих причин і відсутність спроб відшкодувати завдану матеріальну шкоду.

По-перше. Неявки без поважних причин в судове засідання не свідчать про нещирість визнання вини з боку обвинуваченого і не передбачені законом в якості обтяжуючих покарання обставин (ч. 1 ст. 67 КК України).

По-друге. Матеріали справи не містять даних про існування в обвинуваченого коштів, які він міг би спрямувати на відшкодування шкоди потерпілому. Про це заявив він сам, про це вказував і потерпілий. Фактична відсутність повного відшкодування не є свідченням нещирості визнання вини і небажання відшкодування шкоди у добровільному порядку.

Ці обставини не можуть бути в основі обґрунтування розміру покарання. Тому вирок слід змінити, призначене обвинуваченому покарання пом`якшити та зменшити його строк до трьох років. Таке покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме меті і загальним засадам призначення покарання (ст. 50, 65 67 КК України).

Керуючись ст. 370, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року, щодо ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України змінити та пом`якшити покарання, визначивши ОСОБА_7 3 (три) роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5