У Х В А Л А
02 грудня 2019 року м. Броди

Бродівський районний Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:
В провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив суд про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що 09.12.2019 р. спливає термін тримання під вартою, однак ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання. Вважають, що до обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зслилаючись на практику Європейського суду з прав людини на на те, що прокурор жодних нових доказів обгрунтованості тримання ОСОБА_4 під вартою не подав.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Суд враховує, те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які є тяжкими, ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання на строк до 10 років позбавлення волі, тому суд приймає до уваги також можливість уникнення ОСОБА_4 процедури судового розгляду, про що свідчить суворість покарання за інкриміновані злочини.

Крім цього обвинуваченим та його захисником суду не надані належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Станом на теперішній час обставини, враховані судом при вирішенні питання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою раніше, не зникли. Відповідно, вказані вище ризики не зменшилися.

Суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу про який просить сторона захисту. Тому, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на 60 днів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді триманні під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» УДПтС України у Львівській області строком на 60 днів, тобто до 30 січня 2020 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1