Справа № 159/2915/19
Провадження № 1-кп/159/274/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000636 від 30.03.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голоби Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, зі слів - одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 06.11.2018 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 29 березня 2019 року, близько 22 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , підійшов до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", є службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, та який під час несення служби відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 1 роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП в складі борту "Цунамі 0201(А)-0202(А)" прибув на повідомлення про вчинення правопорушення, яке надійшло від громадянки ОСОБА_7 , та умисно, з метою перешкодити виконанню ОСОБА_4 своїх службових обов`язків і повноважень по здійсненню первинного реагування на повідомлення про правопорушення, в присутності поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капрала поліції ОСОБА_8 та сторонніх осіб, висловлюючись образливими та нецензурними словами в адресу поліцейського, раптово наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді гематоми підборіддя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, від давання показань відмовився. Виступаючи в судових дебатах, розкаювався, просив вибачення в потерпілого, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання свої винуватості у вчиненому самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих протиправних діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 29.03.2019 року, близько 22 год. 15 хв., під час несення служби, на його службовий планшет надійшло повідомлення про бійку в смт. Голоби. По приїзду на місце пригоди, там вже були працівники невідкладної медичної допомоги, які надавали першу медичну допомогу мачусі обвинуваченого. В ході з`ясування обставин події, ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, вів себе неадекватно, вчинив словесну перепалку з працівниками поліції, висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою. В подальшому ОСОБА_5 було попереджено про припинення такої поведінки та про можливість застосування до нього фізичної сили та спецзасобів. Після цього, ОСОБА_5 підійшов до нього та наніс кулаком правої руки один удар в підборіддя. В подальшому до ОСОБА_5 було застосовано фізичну силу та спецзасоби, про подію було повідомлено відділ поліції. Всі обставини події були зафіксовані на його нагрудний відеореєстратор.

Показання потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні об`єктивно підтверджується письмовими доками (документами), зібраними в ході досудового розслідування.

Так, 30.03.2019 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що 29.03.2019 року, близько 22 год. 50 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , умисно наніс удар рукою по обличчю поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП в Чернівецькій області ДПП ОСОБА_4 під час виконання ним службових обов`язків, чим спричинив йому тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_4 є поліцейським, який 29.03.2019 року виконував свої службові обов`язки і повноваження, що підтверджується його службовим посвідченням, копією наказу про призначення на посаду, розстановкою сил та засобів взводу № 1 роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП, іншими матеріалами кримінального провадження.

Протоколом огляду документів від 11.04.2019 року зафіксовано огляд оптичного диску формату DVD-R марки "Verbatim" з відеозаписом з камери наряду "Цунамі 0201(А) 0202 (А)" в складі поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капрала поліції ОСОБА_8 та поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 за 29 березня 2019 року по АДРЕСА_3 . В ході огляду вказаного диску та перегляду відеозапису встановлено, що ОСОБА_5 раптово, умисно наніс один удар рукою по поліцейському.

В судовому засіданні учасники не наполягали на повному дослідженні та перегляді вказаних відеозаписів, оскільки обвинувачений визнав, що події, зафіксовані на цьому відеозаписі дійсно мали місце.

Згідно висновку експерта № 60 від 18.04.2019 року, у ОСОБА_4 при судово-медичній експертизі виявлено тілесне ушкодження у вигляді гематоми підборіддя, що утворилось від дії тупого твердого предмету, можливо від удару рукою кулаком людини, в час, вказаний в ухвалі суду та медичній документації і потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По тілу ОСОБА_4 було нанесено не менше одного удару. Вищевказані тілесні ушкодження утворитись при падінні з висоти власного росту не могли.

Той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, не заперечується останнім та підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 224 від 30.03.2019 року.

Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими в порядку, визначеному ч. 3 ст. 89 КПК України, учасниками судового провадження не заявлялось.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь доведена повністю.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 345 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено середньої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 345 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів та характеризує його як особу, яка не бажає ставати на шлях виправлення, посередньо характеризується по місцю реєстрації, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких майнових претензій потерпілого до обвинуваченого та його позицію щодо міри покарання.

Враховуючи наведене в сукупності та небезпеку ОСОБА_5 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

На глибоке переконання суду, покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України в даному випадку є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що обвинуваченому обирається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання та реєстрації без дозволу суду, з`являтися на виклик до суду та іншого державного органу, що відає виконанням вироку.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року (невідбуте покарання становить 1 рік позбавлення волі), і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання та реєстрації без дозволу суду, з`являтися на виклик до суду та іншого державного органу, що відає виконанням вироку.

Речовий доказ - оптичний диск формату DVD-R марки "Verbatim", що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1