Провадження № 1-кс/752/6876/19
У Х В А Л А
Іменем України
17.07.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю слідчого ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
за участю підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про направлення підозрюваного ОСОБА_6 до медичного закладу Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, для проведення судової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, внесене в кримінальному провадженні №0004940 від 08.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, слідчий суддя,-
Встановив
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на встановлені досудовим розслідування обставини кримінального правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_6 , 08.06.2019 року, приблизно о 10 год. 30 хв., на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_8 та безпричинно здійснив 1 постріл в землю перед ногами ОСОБА_8 з стартового пістолета «EKOL Major», спорядженого патронами травматичної дії. Потім навів пістолет на ОСОБА_8 та натиснув на спусковий гачок, але постріл не відбувся в зв`язку з осічкою патрона. Після цього ОСОБА_6 дістав предмет схожий на ніж та наніс ним 1 удар в область живота ОСОБА_8 , чим спричинив згідно з довідкою №741 Київської міської клінічної лікарні №17 від 08.06.2019 року, ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення живота, поранення великого чепця, поранення брижі товстої кишки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

У вчиненні даного правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер МВС, раніше не судимий, який відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.

Слідчий вказує на лист Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 27.10.2017 року, із діагнозом: «F06.319 Органічний афективний біполярний розлад внаслідок ураження центральної нервової системи судинно-трофічного генезу. Тривожно-депресивний синдром з параноїдними включеннями з виходом в гіпоманіакальний стан».

Також посилається на вимоги ч. 2 ст. 509 КПК України, відповідно до яких питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи під час досудового розслідування вирішується слідчим суддею.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали доводи клопотання, просили його задовольнити.

Захисник категорично заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність підстав для направлення підозрюваного ОСОБА_6 до медичного закладу для тривалого спостереження та дослідження, проведення судової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. Надав докладні письмові заперечення, які залучені до провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 висловив аналогічну думку.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За матеріалами клопотання ОСОБА_6 у даному провадженні має статус підозрюваної особи.
Питання, повязані з психіатричною експертизою, врегульовані ст. 509 КПК України.

У частині першій цієї статті зазначено обовязок слідчого, прокурора звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або в обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання (п.1).

Відповідно до положень ч.2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотання сторони кримінального провадження, у порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.

Таким чином, у ч.1 ст. 509 КПК України сформульовано загальні обставини, за наявності яких слідчий, прокурор зобов`язані звернутися до суду для проведення психіатричної експертизи, вид якої не зазначено. Однак, виокремлення у ч.2 ст.509 КПК України додаткової підстави для призначення стаціонарної експертизи необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи дозволяє дійти висновку про те, що у ч.1 ст.509 КПК України йдеться саме про амбулаторну психіатричну експертизу.

Також у ч.2 ст. 509 КПК України закріплено, що стаціонарна психіатрична експертиза може бути проведена у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи.
Проте, необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи підозрюваного ОСОБА_6 у клопотанні слідчим не вмотивована. Перебування підозрюваного ОСОБА_6 на обліку у Київському міському психоневрологічному диспансері № 2 із певним діагнозом з 27.10.2017 року, відповідно до довідки медичної установи, на чому виключно ґрунтується клопотання, є недостатнім для такого висновку, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.509 КПК має бути встановлена необхідність здійснення виключно тривалого спостереження та дослідження особи.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 509 КПК України наявність вказаної медичної довідки могла бути обставиною, яка дає підстави для проведення експертного дослідження, тобто, амбулаторної судово-психіатрічної експертизи.

Суд також вважає, що висновок про необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи підозрюваного ОСОБА_6 потребує спеціальних знань у галузі психіатрії. Такий висновок міг би бути отриманий, у разі наявності до того підстав, за висновками амбулаторної судово-психіатрічної експертизи.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у пп. 96, 97 рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 року у справі «Заїченко проти України №2» констатовано, що тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям п.1 ст.5 конвенції, що полягає у запобіганні позбавленню осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного в підпункті «е». У зв`язку з останнім ЄСПЛ наголошує, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання (п.39 рішення від 24.10.79 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»).

При цьому жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічно хворою, не може розглядатися як таке, що відповідає пп. «е» п.1 ст.5 конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило застосовується навіть якщо метою тримання заявника є отримання медичного висновку (пп.47, 48 рішення від 5.10.2000 у справі «Вербанов проти Болгарії»).

Суд також зауважує, що у клопотанні слідчого взагалі відсутні відомості про призначення відповідної судово-психіатрічної експертизи підозрюваному ОСОБА_6 , хоча з положень ч.2 ст. 509 КПК України однозначно вбачається, що питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи (за наявності до того підстав) має бути вирішено лише у випадку вирішення питання про проведення особі самої експертизи.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 21.06.2019 року задоволено клопотання слідчого про надання доручення на проведення експертизи. Призначено у даному кримінальному провадженні стаціонарну комплексну комісійну судову психолого- психіатрічну експертизу щодо наявності в підозрюваного ОСОБА_6 психічних захворювань, його осудності та з інших питань, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатрічних експертиз (справа № 752/11615/19, провадження № 1-кс/752/6150/19).
Однак, не надаючи оцінки вказаній ухвалі, у даному провадженні судом встановлена відсутність підстав для поміщення підозрюваного ОСОБА_6 до вказаного медичного закладу через недоведеність необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи підозрюваного, з наведених вище мотивів.

За такого, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 509, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвалив
У задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про направлення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до медичного закладу Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, для проведення судової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, внесеного в кримінальному провадженні №0004940 від 08.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя