УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від «26» вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що 26 вересня 2019 року до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 26.09.2019 о 05:22 за адресою Ужгородський район, автодорога Н-13 «Львів-Самбір-Ужгород», неподалік ресторану «Шпайз» в с. Невицьке сталась дтп, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 рухаючись на автомобілі марки «Мерседес-Бенц» моделі «Е220» д.н.з. НОМЕР_1 зі сторони м. Перечин в напрямку м. Ужгород не впорався з керуванням та з`їхав з дороги при цьому допустив зіткнення з деревом. Внаслідок цього водій ОСОБА_4 отримав ЗЧМТ, пасажир ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням, перелом правої ключиці зі зміщенням.

26.09.2019 року відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0001136 від 26.09.2019 року, правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України.

Після проведення огляду вищевказаний транспортний засіб був поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Свідоцтво про реєстрацію до даного транспортного засобу не вилучалось на місці.

Встановлено, що транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» моделі «Е220» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у користуванні (володінні) у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.09.2019 року вищевказаний автомобіль визнаний у кримінальному провадженні речовими доказами.

Клопотання мотивоване тим, що вилучений в ході проведення огляду місця автомобіль є предметом кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власнику вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, а тому для збереження речових доказів слід накласти арешт.
Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження
Слідчий ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав та просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.
Володілець автомобіля ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду даного клопотання. А тому суд проводить розгляд даного клопотання за його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається із наявних матеріалів клопотання, в провадженні слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від «26» вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

27 вересня 2019 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» моделі «Е220» д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 визнано речовими доказами.
У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що вищевказаний транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» моделі «Е220» д.н.з. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосереднім знаряддям кримінально правопорушення, є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» моделі «Е220» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у володінні (користуванні) громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити фактичному володільцю вказаного автомобіля ОСОБА_4 чи іншим користувачам, розпоряджатись та користуватись вказаним транспортним засобом марки марки «Мерседес-Бенц» моделі «Е220» д.н.з. НОМЕР_1 .

Арештоване майно зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородського району.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1