ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1068/19 Справа № 174/793/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, неодруженого, утриманців не маючого, не маючого інвалідності, не перебуваючого на військовому обліку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_6 покладено обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог закону.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, ОСОБА_6 у період часу з 20 по 30 серпня 2018 року, приблизно об 11:00 годині, точні дату та час встановити не вдалось можливим, проходив разом зі своїм сином ОСОБА_9 повз територію автостоянки ПАТ «ОГХК» філії «ВГМК» зі східної сторони, що розташована за адресою АДРЕСА_2 . При цьому, обвинувачений побачив декілька кущів наркотиковмісної рослини конопля. Знаючи, що дані кущі є коноплею, тобто наркотичним засобом канабісом, у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання зазначеного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.
Того ж дня, тобто в період часу з 20 по 30 серпня 2018 року, близько 11 години 05 хвилин, точні дату та час встановити не вдалось можливим, ОСОБА_6 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, навмисно зірвав один кущ вищевказаної наркотиковмісної рослини конопля, поклав його у поліетиленовий пакет та переніс за місцем своєї реєстрації та проживання за адресою АДРЕСА_1 , де залишив зберігати в приміщенні вказаної квартири Зазначеними діями останній незаконно придбав та почав зберігати за місцем свого мешкання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, для особистого вживання без мети збуту.
11 вересня 2018 року, в період часу з 10 години 40 хвилин до 11 години 57 хвилин, працівниками поліції Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року, проведено обшук в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації та постійного проживання ОСОБА_6 . Під час діної слідчої дії в приміщенні кімнати під дерев`яним столом виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 24,705 г., яка згідно висновку експерта №1/8.6/3533 від 20 вересня 2018 року є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 21,613 г., яку ОСОБА_6 , незаконно придбав та зберігав у себе вдома, для особистого вживання без мети збуту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та призначити йому менш суворе покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання ухвалено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає ані тяжкості злочину, ані особі обвинуваченого.
Зазначає, що він є пенсіонером, має низьку хронічних хвороб в тому числі і невиліковних, про що надавав суду відповідну довідку з медичного закладу, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вказує, що вчинене кримінальне правопорушення не є тяжким та жодних тяжких наслідків від вчиненого діяння ні для кого не настало.
На думку обвинуваченого призначення покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде відповідати як тяжкості правопорушення, так і особі обвинуваченого, буде достатнім та співмірним покаранням з огляду на усі зазначені факти та достатньою мірою покарання для досягнення мети покарання.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування зазначає, що 14 січня 2019 року суд оголошуючи вирок, суд зазначив про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 , який є пенсіонером, основного покарання у виді обмеження волі на певний строк, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, отримавши 14 січня 2019 року вказаний вирок суду, прокурором було встановлено, що у вироку письмово зазначено про призначення основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, що на думку прокурора є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи вищезазначене, прокурор вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив задовольнити свою апеляційну скаргу, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання, то апеляційний суд вважає за наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Усупереч твердженням обвинуваченого ОСОБА_6 призначене йому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, та особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується як особа стосовно якої скарг не надходило, є пенсіонером, раніше не судимий, неодружений, утриманців не має, на диспансерному обліку у лікаря-оториноларинголога, лікаря-офтальмолога, лікаря-фтизіатра, лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, досудову доповідь органу пробації, який беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, стан здоров`я, а також середній рівень ризику вчинення ним повторного правопорушення, прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі.
Суд також взяв до уваги його щире каяття, що визнав обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
Посилання обвинуваченого на те, що він є пенсіонером, має низьку хронічних хвороб в тому числі і невиліковних, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що вчинене кримінальне правопорушення не є тяжким мають місце, але вони були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для призначення покарання ОСОБА_6 у виді штрафу, з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
Відповідно до вимог ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює, є пенсіонером, а отже не має інших джерел доходу крім пенсії, тому з урахуванням майнового стану обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для призначення йому покарання у виді штрафу.
Крім того, вироком суду обвинуваченому було призначене покарання з застосуванням вимог ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, в той час як покарання в виді штрафу є більш суворим за своїм видом покаранням, оскільки підлягає реальному відбуванню.
Колегія суддів вважає, що під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора про неточність між оголошеним у судовому засіданні змістом резолютивної частини вироку суду першої інстанції та текстом резолютивної частини, викладеним в оригіналі судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в п. 84 Постанови від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18), а саме те, що відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Тому, приймаючи рішення у цій справі, апеляційний суд керується текстом резолютивної частини оригіналу судового рішення, який є у матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів провадження та поданих апеляційних скарг, істотних порушень вимог кримільного процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4