Справа № 559/2588/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0001294 по обвинуваченні

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого :21.05.2012 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України, на 1 рік; 15.05.2015 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт; 22.12.2016 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 23.02.2018 року ОСОБА_3 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для реального відбуття призначеного покарання

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого
ч.3 ст. 185 КК України
з участю сторін кримінального провадження.,

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та в період іспитового строку, повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, в період часу з 23 по 29 жовтня 2017 року в обідню пору доби ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна, з приміщення гаража, який знаходиться по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 09 лютого 2017 року в вечірню пору доби, керуючись корисливим мотивом, умисно, шляхом демонтування частин замка вхідних дверей, проник на горище гаража, який знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , з якого повторно здійснив крадіжку труби із неіржавіючої сталі вартістю 1244 гривні 40 копійок.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 було спричинено майнової шкоди на суму 1244 гривні 40 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що він тривалий час підробляє собі на життя у господарстві ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 .

В кінці жовтня 2017 року у нього виник намір вчинити крадіжку металевої труби, що знаходилася в одному із господарських приміщень вказаного господарства. З цією метою, користуючись відсутністю власника, через двері, які попередньо відчинив за допомогою наявних у нього інструментів, проник на горище гаража, де знайшов металеву трубу, довжиною близько 10 метрів, діаметром біля 30мм. Вказану трубу спустив з горища на землю та, в подальшому, відніс до знайомого ОСОБА_7 , де здав її за 50 гривень.

На даний час матеріальну шкоду, завдану потерпілому відшкодував у повному обсязі, шляхом повернення викраденого. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 дав покази про те, що 02 листопада 2017 року виявив крадіжку металевої труби і з власного господарства. В подальшому, в ході спілкування із сусідами та знайомими йому стало відомо від громадянина ОСОБА_7 , що він придбав у ОСОБА_8 приніс металеву трубу, за описом схожу на ту, яка зникла з його гаражного приміщення. Через деякий час ОСОБА_9 велосипедом привіз йому вказану трубу, оглянувши яку він впізнав, що це була його труба із нержавіючої сталі. Пізніше оглянувши приміщення гаража, виявив, що двері на горище були демонтовані шляхом відкручення гайок, якими кріпився замок. Про вказану крадіжку повідомив працівників поліції.

На даний час претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, так як збитки, завдані злочином йому відшкодовано повністю. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому просить суворо не карати.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого злочину, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілого, думки прокурора, які вважали за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому завданих злочином збитків.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, які передбачені ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому та беручи до уваги встановленні судом обставини справи, а саме те, що ОСОБА_3 неодноразово був судимий за вчинення корисливих злочинів. Вчинив повторний тяжкий корисливий злочин під час перебування на випробуванні встановленого вироком суду за попереднім засудженням, тим самим, на переконання суду, знехтував наданою можливістю судом добровільно стати на шлях виправлення, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливо лише у ізоляції від суспільства.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.12.2016 року та остаточно рахувати ОСОБА_3 призначене покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 ( трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 12 грудня 2018 року - з дня взяття під варту.

До вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_3 міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових товарознавчих експертизи в сумі 296 (двісті дев`яносто шість) гривень 61 копійка

Речові докази: трубу із нержавіючої сталі довжиною 9 метрів, діаметром 32 мм, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити у його розпорядженні.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: