ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/3531/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1559/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 18 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001104 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 .

Прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року, якою обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001104 від 18 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, повернутий до Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області для усунення невідповідності вимогам КПК України, та відмовлено в затвердженні угоди від 16 травня 2018 року між прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької прокуратури ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_12 у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Своє рішення суд мотивував тим, що оскільки угода про визнання винуватості від 16 травня 2019 року порушує права, свободи та законні інтереси ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні зазначеної угоди. Також, з огляду на зміст вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин кримінального провадження не дотримані, а формулювання обвинувачення не є конкретним.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначену ухвалу прокурор вважає незаконною та необґрунтованою, оскілки виявлені недоліки можливо усунути в підготовчому судовому засіданні.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 наведені всі фактичні дані в своїй сукупності, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його формулою, у зв`язку із чим в обвинувальному акті конкретно викладені обставини у даному провадженні та право на захист обвинуваченого органом досудового розслідування дотримано.

Вказує, що судом до судового розгляду, в порушення вимог КПК України залучено ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 .

Зазначає, що твердження суду про те, що обвинувальний акт не містить відомостей щодо процесуального статусу ОСОБА_8 та його допиту, а також посилань про виділення відносно нього матеріалів в окреме провадження відповідно до ст.217 КПК України, не відповідають дійсності, оскільки реєстр матеріалів, а саме розділ ІІ, пункти 5, 6, містять данні щодо виділення матеріалів в окреме провадження.

Вважає, що адвокат ОСОБА_9 , який не має належного статусу у вказаному кримінальному провадженні, не мав права заявляти клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з надуманих підстав, що в свою чергу є зловживанням процесуальними правами та сприяє порушенню розумних строків розгляду справи.

Згідно з ухвалою суду, 03 липня 2018 року з Бердянської місцевої прокуратури до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного 18 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001104 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Одночасно з обвинувальним актом до суду для затвердження надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
У підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який вважав, що умови угоди порушують його права, свободи та інтереси, заявили клопотання про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості від 16 травня 2018 року та про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , оскільки обвинувальний акт та угода містить прізвище, ім`я та по-батькові та посаду, які дозволяють ідентифікувати ОСОБА_8 , стосовно якого не було ухвалено обвинувального вироку.
Прокурор ОСОБА_10 просила відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту та затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вважала її такою, що відповідає вимогам КПК України.
Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту та просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції як незаконної; ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та ухвалу суду законною та обгрнутованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду щодо необхідності відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, а також невідповідності обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_6 вимогам КПК України, є обґрунтованими.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.369 КК України, тобто у пропозиції та наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Разом із обвинувальним актом до суду направлено угоду про визнання винуватості, укладену 16 травня 2018 року між прокурором Бердянської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_12 , згідно з якою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для відповідного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, про яке йому повідомлено про підозру, у вчиненому щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, також сторони погодили покарання.
Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України.

Згідно з положеннями п.3 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

На переконання колегії суддів, суд вірно вказав в оскаржуваній ухвалі про те, що умови зазначеної угоди про визнання винуватості порушують права, свободи та інтереси іншої особи, а саме ОСОБА_8 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається, що в них фігурує ОСОБА_8 , як особа яка отримала неправомірну вигоду від обвинуваченого ОСОБА_6 .

В той же час, як встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду, обвинувальний вирок суду відносно ОСОБА_8 відсутній, також в межах даного кримінального провадження цій особі обвинувачення не висувалось.

У зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в затвердженні вищевказаної угоди про визнання винуватості, оскільки умови даної угоди порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_8 , отже зміст угоди не узгоджується з загальними засадами кримінального провадження, закріпленими у ст.ст.7-9 КПК України.

З зазначених підстав, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акту у даному провадженні, як такого, що складений з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в цьому акті фактично як учасника правопорушення зазначено особу, якій обвинувачення не висувалось.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року, якою обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001104 від 18 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України повернутий до Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області для усунення невідповідності вимогам КПК України, та відмовлено в затвердженні угоди від 16 травня 2018 року між прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької прокуратури ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_12 у вищезазначеному кримінальному провадженні, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу Справа № 310/3531/18