Справа № 175/2285/17
Провадження № 1-кп/175/151/17
Вирок

Іменем України

10 червня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

а також потерпілої ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000904 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню доньку, працюючого охоронцем у ПП «ТД Альянс плюс», депутата Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

встановив:

29 листопада 2016 року приблизно о 05.00 годині ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , приналежним на праві власності ОСОБА_11 , здійснював рух по автодорозі Р-52 «Дніпропетровськ Царичанка Кобеляки - Решетилівка» зі сторони с. Партизанське у напрямку смт. Кіровське Дніпропетровського району (після перейменування - смт. Обухівка Дніпровського району) Дніпропетровської області, перевозячи пасажирів: на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на першому ряді пасажирських сидінь - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на другому ряді пасажирських сидінь - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Під час руху ОСОБА_10 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи можливість своєчасно виявити небезпеку для руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого в районі АЗС «amic», розташованої по вул. Солідарності, буд. № 565 у смт. Кіровське Дніпровського району, допустив зіткнення передньою правою частиною керованого автомобіля з лівою задньою частиною напівпричепа «KOGEL S24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий під керуванням водія ОСОБА_17 рухався попереду у попутному напрямку у з`єднанні з вантажним сідловим тягачем «VOLVO FH 12-4X2T» реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 були спричинені тілесні ушкодження:

- ОСОБА_18 у вигляді сумісної тупої травми тіла: синців в лобній ділянці праворуч і ліворуч, на нижній повіці лівого ока, у проекції зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, садна у проекції зовнішнього краю лівої глазниці з розповсюдженням на виличну ділянку, в лівій виличній ділянці по краю лівого крила носа, садна на тлі синця в лобній ділянці ліворуч, садна в лівій лобній ділянці, у проекції тіла нижньої щелепи ліворуч, синця та садна на передній грудній клітині ліворуч, синців на передній поверхні грудної клітини по умовній серединній лінії тіла, на зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині, у нижній третині правого передпліччя по зовнішній поверхні, на тильній поверхні правої кисті у проекції 2-4-го пальців, на зовнішній поверхні правого стегна на всьому протязі, на внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині, на тильній поверхні правої стопи у проекції основи 5-го пальця, у проекції внутрішнього мищелку правої стопи, на внутрішній поверхні лівого стегна у верхній третині, у проекції лівого колінного суглобу по внутрішній поверхні, на внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя на межі між верхньою та середньою третинами, у проекції правого колінного суглобу по передній поверхні, на тильній поверхні лівої кисті, на задній поверхні правого стегна у середній третині, на лівій сідниці на всьому протязі, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передній поверхні правої гомілки у середній третині з крововиливом у проекції у товщі підшкірно-жирової клітковини, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, садна на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, у нижній третині лівого передпліччя по зовнішній поверхні, на тильній поверхні лівої кисті у проекції основи 5-го пальця, на 3-му пальці правої кисті у проекції міжфалангового суглобу, на правій сідниці у проекції верхнього та нижнього зовнішніх квадрантів; рвано-забитої рани на правій бічній поверхні тулубу у проекції крила правої клубової кістки з розповсюдженням на стегно з ділянками осадження шкірних покривів по краям; інфільтруючих крововиливів у товщі м`яких тканин у проекції надключичних ділянок праворуч і ліворуч у проекції акроміально-ключичних суглобів; розривів капсули з надривами паренхіми печінки та селезінки; перелому правої стегнової кістки з крововиливом у підлеглі м`які тканини, переломи тазу з крововиливами у м`які тканини правого стегна та тазу, переломів 8-9-го ребер праворуч по лопатковій лінії з крововиливами у товщі міжреберних м`язів, крововиливів у товщі глибоких м`язів правої гомілки у верхній третині по внутрішній поверхні, у товщі підшкірно-жирової клітковини в поперековій ділянці по умовній серединній лінії тіла, у товщі м`яких тканин правої сідниці, яка ускладнилась розвитком шоку та у своїй сукупності призвела до настання смерті на місці події;

- ОСОБА_19 у вигляді тупої травми тіла: синців і саден на тілі, забитих ран на обличчі, переломів ребер і тазу зліва, крововиливів біля коренів легень, ушкодження правої нирки, розриву печінки, селезінки, брижі кишковика та товстого кишковика, яка ускладнилась розвитком шоку і у своїй сукупності призвела до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 о 10.40 годині у КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР»;

- ОСОБА_20 - у вигляді закритої черепно-мозкової та лицьової травми, струсу головного мозку, перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 2 з явищами гемосинусу в обох гайморових пазухах, подвійного відкритого перелому нижньої щелепи, забійної рани підборіддя, яка сполучується з порожниною роту, синців в обох параорбітальних областях, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, трьох забійних ран у скроневій області праворуч, у лівій тім`яно-потиличній області та в потиличній області по центру, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- ОСОБА_21 - у вигляді сумісної тупої травми тіла: садна у лівій лобно-скроневій області, закритого перелому заднього краю та дна вертлюжної западини праворуч зі зміщенням уламків з розвитком у посттравматичному періоді нейропатії нервів правої нижньої кінцівки, садна на тильній поверхні лівої кисті, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- ОСОБА_22 у вигляді закритого перелому головки малогомілкової кістки правої гомілки, закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток носа зі зміщенням уламків і струсом головного мозку, невеликих забійних ран в області лоба та носа, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії ОСОБА_23 , який грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5., 2.3 б) і 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди».

Невиконання обвинуваченим ОСОБА_24 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та спричиненням загибелі ОСОБА_18 і ОСОБА_13 .

Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_10 із посиланням на ст.63 Конституції України відмовився відповідати на питання щодо визнання своєю вини та висловити позицію щодо цивільних позовів потерпілих, пояснивши лише, що 28 листопада 2016 року близько 23.00 години він на автомобілі «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 разом із 7 пасажирами-попутниками, котрих знайшов за допомогою сервісу «BlaBlaCar», вирушив із м. Києва у напрямку м. Дніпропетровська. Під час руху приблизно за годину до ДТП у нього почав посилюватися головний біль, але до лікарні чи аптеки він не звернувся. Останнє, що пам`ятає, то це як проїхали с. Партизанське та наближалися до віадуку у напрямку смт. Кіровське, рухаючись у лівій смузі з увімкненим ближнім світлом фар. Інших обставин взагалі не пам`ятає. Пройшов до тями та реально сприймав події вже у лікарні.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що в ніч з 28 на 29 листопада 2016 року він у якості пасажира рухався з м. Києва у напрямку м. Дніпропетровська в автомобілі «NISSAN PRIMASTAR» під керуванням водія ОСОБА_25 . Цього водія знайшов за допомогою сервісу із пошуку попутників «BlaBlaCar». Під час поїздки він зайняв останнє заднє сидіння справа. Окрім нього, в автомобілі знаходилися ще інші незнайомі йому пасажири. Під час руху він заснув, а коли прокинувся від удару, зрозумів, що сталася ДТП, внаслідок якої йому, водію та іншим пасажирам були спричинені тілесні ушкодження. У автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» була пошкоджена передня права частина та лобове скло. На місці події під час транспортування до швидкої бачив припаркований вантажний автомобіль, на пошкодження якого не звертав уваги. Неподалік лежало колесо від вантажівки. Після ДТП ОСОБА_10 до нього двічі підходив і запитував про самопочуття, пояснивши, що під час обгону керований ним автомобіль занесло, через що й допустив зіткнення транспортних засобів. Оскільки ОСОБА_10 добровільно надав йому на лікування 7000 грн., то цивільний позов не заявляв і не має претензій до обвинуваченого. Щодо призначення ОСОБА_26 покарання покладався на розсуд суду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який у суді повідомив, що за допомогою сервісу із пошуку попутників «BlaBlaCar» він знайшов водія ОСОБА_23 , з яким разом із іншими пасажирами 28.11.2016 року приблизно о 23.00 годині вирушив на автомобілі «NISSAN PRIMASTAR» із м. Києва у напрямку м. Дніпропетровська. У автомобілі він сів посередині у другому ряду і за межами м. Києва заснув. Самої ДТП не бачив, а реально сприймати навколишні обставини почав під час телефонної розмови уже після зіткнення, котре відбулося приблизно о 05.00 годині 29.11.2016 року. Як саме він вийшов із транспортного засобу та опинився на роздільному газоні не пам`ятає. Автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» з пошкодженою передньою частиною знаходився на розділовому газоні. На місці події бачив неподалік припаркований вантажний автомобіль, на котрий не звертав уваги. Під час його лікування ОСОБА_10 надіслав йому на банківську картку 10000 грн., яку він врахував у позові. Просить стягнути з ОСОБА_23 на його користь 48115,45 грн. моральної шкоди та з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» - 37696,11 грн. матеріальної шкоди, 1884,55 грн. моральної шкоди та вирішити питання щодо судових витрат.

Показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка у суді в режимі відеоконференції повідомила, що 28.11.2016 року вона скористалася послугами сервісу із пошуку попутників «BlaBlaCar» та близько 23.00 години на автомобілі «NISSAN PRIMASTAR» під керуванням водія ОСОБА_23 разом із іншими пасажирами поїхала із м. Києва до м. Дніпропетровська. В дорозі близько 02.00 години вона заснула, а приблизно о 04.50 годині 29.11.2016 року прокинулася від удару, після якого через короткий проміжок часу самостійно вийшла з транспортного засобу на вулицю, де побачила повністю зім`яту передню праву частину автомобіля «NISSAN PRIMASTAR». У далечині стояв припаркований вантажний автомобіль, задня ліва частина якого мала пошкодження. Під час досудового розслідування ОСОБА_10 надав їй на лікування 13000 грн. Просить стягнути з нього на її користь 4250 грн. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди. Також з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» просить стягнути 7159,45 грн. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди та вирішити питання щодо судових витрат.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у суді пояснила, що 28-29 листопада 2016 року її донька ОСОБА_12 їхала на автомобілі з м. Києва до м. Дніпропетровська. Нічна поїздка була обумовлена необхідністю з`явитися вранці на роботі у лікарні. Наступного дня приблизно об 11.00 годині їй зателефонувала подруга доньки ОСОБА_27 та розповіла, що ОСОБА_28 потрапила у ДТП, внаслідок якої загинула. Конкретні обставини ДТП їй невідомі, але припускає, що водій ОСОБА_10 заснув за кермом. Під час телефонних розмов із обвинуваченим, останній їй повідомляв різні причини ДТП, а саме, що винуватцем є водій вантажівки; що під час руху він став погано себе почувати та що в дорозі виникла поломка автомобіля. Просить стягнути з ОСОБА_23 на її користь 13811 грн. матеріальної шкоди та 19982600 грн. моральної шкоди, а також з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» 17400 грн. матеріальної шкоди та 17400 грн. моральної шкоди.

Показаннями потерпілої ОСОБА_29 , яка у судовому засіданні пояснила, що 29.11.2016 року у лікарні внаслідок травм, спричинених від ДТП, загинув її цивільний чоловік ОСОБА_30 , про що вона дізналася від слідчого на наступний день після події. 30.11.2016 року вона упізнавала особисті речі ОСОБА_13 . Їй відомо, що ДТП сталася 29.11.2016 року приблизно о 05.20 годині під час поїдки ОСОБА_31 з м. Києва до м. Дніпропетровська. Підтримала свою заяву від 20.07.2017 року, у якій просила обрати ОСОБА_26 покарання на розсуд суду (т.1,а.с.п.50).

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який у суді повідомив, що наприкінці листопада 2016 року приблизно о 05.00 годині він на вантажному автомобілі «VOLVO» з напівпричепом «KOGEL» рухався по автодорозі у крайній правій смузі у напрямку м. Дніпропетровська зі швидкістю приблизно 60 км/годину. Під час руху, проїхавши с. Партизанське, на відстані близько 1 кілометра помітив у боковому дзеркалі заднього виду дальнє світло фар автомобіля, котрий рухався ближче до розділової смуги зі швидкістю більшою ніж він. Через короткий проміжок часу в районі АЗС автомобіль «NISSAN» здійснив зіткнення з задньою лівою частиною напівпричепу, після чого керований транспортний засіб він майже одразу зупинив і пішов надавати допомогу постраждалим, подзвонив у поліцію та швидку допомогу. На досудовому розслідуванні приймав участь у слідчих експериментах і відтворював відомі йому обставини ДТП.

Показаннями свідка ОСОБА_32 , який у судовому засіданні в режимі відеоконференції повідомив, що 28.11.2016 року приблизно о 22.00 годині він у м. Києві сів у автомобіль типу мікроавтобус під керуванням водія ОСОБА_23 і поїхав до м. Дніпропетровська. Рано вранці сталася ДТП, обставин якої не бачив, оскільки спав. Усі пасажири отримали тілесні ушкодження, а дівчина, яка сиділа на передньому сидінні загинула. На місці події він побачив припаркований на автодорозі вантажний автомобіль, до якого не підходив. Під час руху водій не порушував швидкісного режиму, їхав досить обережно, декілька разів розмовляв по телефону та не скаржився на погане самопочуття.

Показаннями експерта ОСОБА_33 , яка в суді підтвердила висновки виконаних нею експертиз щодо потерпілих ОСОБА_34 та ОСОБА_15 і пояснила, що при їх проведенні вона особисто спілкувалася з цими потерпілими. Окрім бесіди з потерпілими, також була вивчена медична документація. У даному випадку її надав їй слідчий. Медична картка ОСОБА_15 не вилучалася, оскільки його огляд проводився у лікарні.
Показаннями експерта ОСОБА_35 , який у судовому засіданні пояснив, що він проводив експертизу трупа ОСОБА_13 , котрий доставили з моргу. У всіх випадках труп доставляється на експертизу з оригіналом історії хвороби. У даному випадку акт судово-медичного дослідження не складався та будь-яких інших документів щодо дослідження трупа ОСОБА_13 не існує.

Матеріалами кримінального провадження № 0000904, а саме:

- рапортом старшого інспектора-чергового Дніпровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_36 від 29.11.2016 року, зареєстрованим того ж дня під № 14153 у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, із якого убачається, що 29.11.2016 року на автодорозі «Дніпропетровськ Царичанка - Кобеляки - Решетилівка» між населеними пунктами смт. Кіровське та с. Партизанське сталася ДТП за участю водія вантажного автомобіля «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_4 та водія мікроавтобусу «NISSAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок якої є постраждалі особи (т.1,а.к.п.5);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.11.2016 року, схемою та фото-таблицею до нього, із яких убачається, що ДТП відбулася на автодорозі Р-52 «Дніпропетровськ Царичанка Кобеляки - Решетилівка» в районі АЗС «amic» по вул. Солідарності, 565 у смт. Кіровське у напрямку руху зі сторони с. Партизанське у напрямку смт. Кіровське. На момент огляду, проведеного старшим слідчим з ОВС СУ ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_37 з 08.20 години до 11.00 години 29.11.2016 року за участю інспектора - криміналіста та спеціаліста СМЕ, а також понятих ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , установлено, що дорожнє покриття у двох напрямках сухе, посередині роздільний газон. При огляді зафіксовані: на узбіччі труп ОСОБА_12 , на проїзній частині знаходяться сліди технічної рідини, подряпини, осип скла та пластику, сліди кочення автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; сліди коліс автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» на роздільному газоні; пошкодження: на автомобілі «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 повна деформація передньої правої частини, даху та лівих пасажирських дверей; на напівпричепі «KOGEL S24» реєстраційний номер НОМЕР_3 пошкоджено ліву частину заднього бамперу, деформовано та пошкоджено задню частину тенту, зруйновані задні світлові прилади, ліве заднє колесо розгерметизовано, відсутнє запасне колесо та кріплення до нього (т.1,а.к.п.6-26);

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 19.04.2016 року, з якого убачається, що автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, належить на праві власності ОСОБА_11 (т.1,а.к.п.38);

- копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_6 від 17.03.2010 року та НОМЕР_7 від 23.10.2013 року, з яких убачається, що вантажний сідловий тягач «VOLVO FH 12-4X2T» реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1999 року випуску, та напівпричіп «KOGEL S24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, належать на праві власності ПП «Євролайн-МВ» (т.1,а.к.п.40);

- висновками експертів № 2263/578-Е від 12 грудня 2016 року та № 2263-Е від 30 листопада-06 грудня 2016 року, з яких убачається, що у ОСОБА_18 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: синців в лобній ділянці праворуч та ліворуч, на нижній повіці лівого ока, у проекції зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, садна у проекції зовнішнього краю лівої глазниці з розповсюдженням на виличну ділянку, в лівій виличній ділянці по краю лівого крила носа у кількості не менше 2-х, садна на тлі синця в лобній ділянці ліворуч, садна в лівій лобній ділянці, у проекції тіла нижньої щелепи ліворуч, синця та садна на передній грудній клітині ліворуч, синців на передній поверхні грудної клітини по умовній серединній лінії тіла, на зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині у кількості 1-го, у нижній третині правого передпліччя по зовнішній поверхні у кількості не менше 4-х, на тильній поверхні правої кисті у проекції 2-4-го пальців у кількості не менше 4-х, на зовнішній поверхні правого стегна на всьому протязі у кількості не менше 3-х, на внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині у кількості не менше 3-х, на тильній поверхні правої стопи у проекції основи 5-го пальця у кількості 1-го, у проекції внутрішнього мищелку правої стопи у кількості 1-го, на внутрішній поверхні лівого стегна у верхній третині у кількості 1-го, у проекції лівого колінного суглобу по внутрішній поверхні у кількості 1-го, на внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині у кількості не менше 7-ми, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині у кількості не менше 2-х, на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя на межі між верхньою та середньою третинами у кількості 1-го, у проекції правого колінного суглобу по передній поверхні у кількості 1-го, на тильній поверхні лівої кисті у кількості не менше 2-х, на задній поверхні правого стегна у середній третині у кількості не менше 3-х, на лівій сідниці на всьому протязі у кількості не менше 7-ми, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині у кількості не менше 2-х, на передній поверхні правої гомілки у середній третині з крововиливом у проекції у товщі підшкірно-жирової клітковини, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, садна на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, у нижній третині лівого передпліччя по зовнішній поверхні у кількості 1-го, на тильній поверхні лівої кисті у проекції основи 5-го пальця, на 3-му пальці правої кисті у проекції міжфалангового суглобу, на правій сідниці у проекції верхнього та нижнього зовнішніх квадрантів; рвано-забитої рани на правій бічній поверхні тулубу у проекції крила правої клубової кістки з розповсюдженням на стегно з ділянками осадження шкірних покривів по краям; інфільтруючих крововиливів у товщі м`яких тканин у проекції надключичних ділянок праворуч та ліворуч у проекції акроміально-ключичних суглобів; розривів капсули з надривами паренхіми печінки та селезінки; кров у черевній порожнині; крововиливів у товщі та під плеврою легенів; перелому правої стегнової кістки з крововиливом у підлеглі м`які тканини, перелому тазу з крововиливами у м`які тканини правого стегна та тазу, переломів 8-9-го ребер праворуч по лопатковій лінії з крововиливами у товщі міжреберних м`язів, крововиливів у товщі глибоких м`язів правої гомілки у верхній третині по внутрішній поверхні, у товщі підшкірно-жирової клітковини в поперековій ділянці по умовній серединній лінії тіла, у товщі м`яких тканин правої сідниці. Ознаки загального струсу тіла: крововиливи в прикореневих ділянках легенів, крововиливи у товщі воріт обох нирок, селезінки, зв`язкового апарату печінки, у товщі кореня брижі тонкого кишковика.

Ці ушкодження виникли прижиттєво та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що призвели до смерті. Смерть ОСОБА_18 настала ІНФОРМАЦІЯ_7 на місці дорожньо-транспортної пригоди від сумісної тупої травми тіла з численними синцями та саднами на голові, тулубі та кінцівках, переломом правої стегнової кістки, переломами тазу, ребер, ушкодженням легенів, печінки, селезінки, яка ускладнилась розвитком шоку. Виявлені тілесні ушкодження виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), якими, не виключено, могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо за умови, яка вказана у постанові, тобто за умов дорожньо-транспортної пригоди, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.1,а.к.п.115-120,122-126);

- висновками експертів № 689/ЛЕ/162 від 12 грудня 2016 року та № 689/ЛЕ від 01-12 грудня 2016 року, з яких убачається, що при експертизі трупа ОСОБА_13 виявлені ушкодження у вигляді синців і саден на тілі, забитих ран на обличчі, переломів ребер, тазу зліва, крововиливів біля коренів легень, ушкодження правої нирки, розриву печінки, селезінки, брижі кишковика та товстого кишковика, яка ускладнилась розвитком шоку та у своїй сукупності призвела до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 о 10.40 годині. Ці ушкодження відносяться до категорії тяжких, виникли прижиттєво від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, можливо за умови, яка вказана у постанові, тобто за умов дорожньо-транспортної пригоди, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.1,а.к.п.131-132,134-138);

- висновком експерта № 152е від 19-20 січня 2017 року зі схематичним зображенням ушкоджень до нього, з яких убачається, що у ОСОБА_34 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової та лицьової травми, струсу головного мозку, перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 2 з явищами гемосинусу в обох гайморових пазухах, подвійного відкритого перелому нижньої щелепи (праворуч в області суглобового відростку та кута, ліворуч в проекції клику), забійної рани підборіддя, яка сполучується з порожниною роту, синців у обох параорбітальних областях, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, трьох забійних ран у скроневій області праворуч, у лівій тім`яно-потиличній області та в потиличній області по центру, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Ці ушкодження могли утворитися незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування, можливо і в термін, на який вказує потерпілий і слідчий у постанові, від механічної дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди (т.1,а.к.п.167-170);

- висновком експерта № 4599е від 14-17 грудня 2016 року зі схематичним зображенням ушкоджень до нього, з яких убачається, що у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: садна у лівій лобно-скроневій області, закритого перелому заднього краю та дна вертлюжної западини праворуч зі зміщенням уламків з розвитком у посттравматичному періоді нейропатії нервів правої нижньої кінцівки, садна на тильній поверхні лівої кисті, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Ці ушкодження могли утворитися незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування, можливо і в термін, на який вказує потерпілий і слідчий у постанові, від механічної дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди (т.1,а.к.п.175-178);

- висновком експерта № 292/46 від 16.12.2016 року, з якого убачається, що у ОСОБА_40 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки малогомілкової кістки правої гомілки, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), а також закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток носа зі зміщенням уламків і струсом головного мозку, невеликих забійних ран в області лоба та носа. Зазначені ушкодження могли утворитися в термін, на який вказує слідчий у постанові, від механічної дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди (т.1,а.к.п.188-189);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2016 року, план-схемою та фото-таблицею до нього, з яких убачається, що свідок ОСОБА_41 у присутності понятих ОСОБА_42 і ОСОБА_43 детально розповів про обставини ДТП, яка сталася 29.11.2016 року (т.1,а.к.п.190-196);

- висновком експерта № 5/10.1-1175 від 12.01.2017 року, з якого убачається, що у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Його дії при заданому механізмові події не відповідали вимогам цього пункту ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. Технічна можливість запобігти ДТП у даній дорожній обстановці для водія ОСОБА_23 визначалася шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (т.1,а.к.п.203-205);

- протоколом огляду трупа від 29.11.2016 року та фото-таблицею до нього, з яких убачається, що по вул. Батумській, 13 у м. Дніпрі у присутності експерта та понятих ОСОБА_44 і ОСОБА_45 оглянутий труп ОСОБА_13 із тілесними ушкодженнями (т.1,а.к.п.235-237);

- висновком експерта № 862е від 17-25 березня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_23 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани у правій тім`яно-потиличній області, підшкірної гематоми, садна в лобній області, численних поверхневих саден та підшкірних гематом передпліч, трьох поверхневих забійних ран на зовнішній поверхні правого колінного суглобу та на передній поверхні правої гомілки в середній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Ці ушкодження могли утворитися незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування, можливо і в термін, на який вказує обстежений і слідчий у постанові, від механічної дії тупих твердих предметів, частина з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За даними медичної документації будь-яких станів або захворювань у ОСОБА_23 до ДТП, які б супроводжувалися втратою свідомості, не виявлено (т.2,а.к.п.53-57);

- висновком експерта № 6/10.2-279 від 06.04.2017 року, з якого убачається, що на момент експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться у непрацездатному стані, а передня і задня підвіски у працездатному стані. Пошкодження елементів системи рульового керування, які призвели до її непрацездатності, не носять експлуатаційного характеру та виникли внаслідок аварійного навантаження на деталі під час ДТП (т.2,а.к.п.66-70);

- висновком експерта № 6/10.1/10.4-413/414 від 23.05.2017 року, з якого убачається, що з урахуванням розташування слідової інформації та пошкоджень транспортних засобів, можливо дійти до висновку, що зіткнення мало місце на проїзній частині дороги, призначеній для руху транспортних засобів у сторону смт. Кіровське у правій смузі руху та у повздовжньому дорозі напрямку перед розташуванням початку ділянки осипу скла та пластику, позначеного на схемі цифрою «3». Автомобіль «VOLVO FH 12-4X2T» з напівпричепом «KOGEL S24» у момент зіткнення з автомобілем «NISSAN PRIMASTAR» - рухався (т.2,а.к.п.80-85);

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 23.05.2017 року, схемою та фото-таблицею до нього, із яких убачається, що свідок ОСОБА_41 у присутності понятих ОСОБА_46 і ОСОБА_47 розповів і на місці події показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 29.11.2016 року. Слідчою дією встановлено, що у максимально наближених умовах видимість світловідбивачів напівпричепу вантажного автомобіля з увімкненими габаритними вогнями з місця водія автомобіля «Mercedes Vito», який має схожі характеристики з автомобілем «NISSAN PRIMASTAR», який рухався на відстані 4.4 м від лівого краю проїзної

частини з увімкненим ближнім світлом фар, склала 300 м, а загальна видимість дорожнього покриття склала 48 м (т.2,а.к.п.86-91);

- речовими доказами вантажним сідловим тягачем «VOLVO FH 12-4X2T» реєстраційний номер НОМЕР_4 та напівпричепом «KOGEL S24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданими на відповідальне зберігання ОСОБА_48 , автомобілем «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернутим під час судового розгляду ОСОБА_26 (т.1,а.к.п.46-47,49-50,53,54; т.2,а.с.п.210-212).

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини у п.65 рішення по справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 30 червня 2017 року було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_10 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його необережні дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та спричинили загибель ОСОБА_18 і ОСОБА_13 , кваліфікує за ч.3 ст.286 КК України.

Твердження сторони захисту про можливу втрату свідомості обвинуваченим незадовго до ДТП, що виключає обвинувачення у недотриманні вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, суд залишає поза увагою з огляду на таке. По-перше, цьому факту захисниками не надано будь-яких належних доказів; по-друге, зі слів ОСОБА_23 , ще за годину до ДТП він почав відчувати посилення головного болю, однак проігнорував цю обставину та, по-перше, не дотримався обов`язку, покладеного на водіїв пунктом 2.9 «б» Правил дорожнього руху України (водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані…); по-друге, не вжив заходів щодо звернення за медичною допомогою (до будь-якого медичного закладу, до швидкої медичної допомоги шляхом виклику за номером 103, тощо).

У такому разі, на думку суду, обвинувачений, який має достатній досвід водія, не повинен був нехтувати своїм самопочуттям і суворо дотримуватися вимог Правил дорожнього руху України, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я пасажирів, яких перевозив у транспортному засобі, віднесеному законом до джерела підвищеної небезпеки.

У ході судового провадження сторона захисту також наполягала на тому, що надані стороною обвинувачення докази не доводять вину ОСОБА_23 «поза розумним сумнівом». Зокрема, захисник ОСОБА_49 зазначив, що судовим розглядом не було встановлено кут первинного контактування транспортних засобів, що не дозволило об`єктивно встановити чи у смузі руху автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» до зіткнення перебував напівпричіп «KOGEL S24»; фактично слідством не встановлено, чи включене було світло та габаритні вогні на автомобілі «VOLVO FH 12-4X2T» і напівпричепі «KOGEL S24» при обставинах ДТП, і взагалі чи було працездатне світлове обладнання.

На його та захисника ОСОБА_4 думку, письмові та речові докази взагалі є недопустимими доказами, зокрема: 1) протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не підписаний свідком ОСОБА_50 , який є учасником ДТП і якого не залучили до огляду, при тому, що останній весь час перебував на місці події. На схемі та фото-таблиці до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди жодним чином не відображені та не прив`язані до сталих елементів осипи скла і пластику, відокремлені великі об`єкти та деталі пошкоджених автомобілів, у зв`язку з чим втрачена об`єктивна слідові інформація; 2) транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, які визнані речовими доказами, зберігалися у спосіб, не передбачений законом, не відкриті стороні захисту, не надані суду і не досліджені судом; 3) протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_50 від 16.12.2016 року, оскільки слідчий експеримент проведено в умовах, що не відповідали обставинам ДТП, а саме у денний час доби, тоді як пригода сталася вночі; 4) протокол додаткового слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_50 від 23.05.2017 року, оскільки при проведенні цього слідчого експерименту використані дані попереднього слідчого експерименту щодо розташування транспортних засобів. Крім того, 23.05.2017 року використовувалися транспортні засоби, не аналогічні тим, які були при обставинах ДТП; 5) висновок судової авто- технічної експертизи № 5/10.1-1175 від 12.01.2017 року, оскільки в її основу покладені не підтверджені вихідні дані щодо технічного стану автомобіля «NISSAN PRIMASTAR» та автомобіля «VOLVO FH 12-4X2T» з напівпричепом «KOGEL S24», у тому числі справності світлових приладів останнього; 6) висновок комплексної судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 6/10.1/10.4-413/414 від 23.05.2017 року, оскільки при вирішенні першого питання та і взагалі у всій дослідницькій частині експертного висновку взагалі не досліджувалися та не описувалися будь-які пошкодження транспортних засобів, а тому не зрозуміло на які саме пошкодження транспортних засобів посилається експерт; 7) висновки судово-медичних експертиз № 2263е, № 689/ЛЕ/162, № 689/ЛЕ та відносно ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , оскільки експертам направлялися лише постанови про призначення експертиз, їм не надавалися матеріали кримінального провадження та медична документація; 8) висновок експерта № 862е, оскільки останній містить посилання на протокол допиту ОСОБА_51 та слідчий некоректно поставив питання щодо моменту втрати свідомості «до ДТП», тоді як потрібно було «незадовго до ДТП».

У зв`язку з викладеним та іншим просили виправдати їх підзахисного ОСОБА_23 на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України через недоведеність наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.

Даючи оцінку вище переліченим доводам сторони захисту, суд приходить до висновку, що ці доводи не знайшли об`єктивного підтвердження, спростовуються сукупністю досліджених і покладених у основу вироку доказів, які не викликають у суду жодних сумнівів щодо законності їх отримання у спосіб, установлений кримінальним процесуальним законом України, і не дають підстав для визнання цих доказів недопустимими.

З огляду на зазначене та виходячи з обставин справи, встановлених під час судового розгляду, судом відхилено клопотання захисника ОСОБА_5 про дачу судового доручення на проведення повторного слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_17 .

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять (т.2,а.с.п.33-34).

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

У зв`язку з цим доводи сторони захисту про необхідність винесення виправдувального вироку є необґрунтованими.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_23 : раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, є депутатом Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради VII скликання, позитивно характеризується за колишнім місцем роботи та місцем реєстрації, на даний час офіційно працевлаштований, одружений, має малолітню доньку ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає часткове добровільне відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної шкоди та наявність малолітньої дитини.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 березня 2018 року по справі № 759/7784/15-к (провадження № 51-2607 км 18) роз`яснив, що щире каяття обов`язково поєднується з визнанням особою факту вчинення злочину.

Оскільки ОСОБА_10 , із посиланням на ст.63 Конституції України, відмовився пояснити свою позицію щодо вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд не може визнати пом`якшуючою обставиною щиросердне каяття, про що зазначено у обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_23 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, але вчинив з необережності злочин, віднесений ч.4 ст.12 КК України до категорії тяжких, наслідком якого є загибель 2-х осіб і травмування 3-х потерпілих, а також думку прокурора та потерпілої ОСОБА_7 щодо виду покарання, суд вважає за необхідне призначити основне покарання у виді позбавлення волі, пов`язане з реальним відбуттям на строк у межах санкції ч.3 ст.286 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Обговорюючи питання щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, виходячи з обставин дорожньо-транспортної пригоди та її тяжких наслідків, суд вважає необхідним призначити таке додаткове покарання на максимальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.286 КК України.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для призначення максимального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.286 КК України, на чому наполягали потерпіла ОСОБА_7 і адвокат ОСОБА_8 , а також для призначення покарання з випробуванням, про що у останньому слові просив обвинувачений.

Під час досудового розслідування 21 червня 2017 року слідчим суддею ОСОБА_26 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У підготовчому судовому засіданні 26 липня 2017 року цей запобіжний захід змінений на домашній арешт, дія якого на день ухвалення вироку сплинула, а тому судом не вирішується.

З урахуванням поведінки обвинуваченого, який належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки на протязі всього часу судового провадження, у суду відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до набрання вироком законної сили.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_53 , а потерпілі ОСОБА_54 і ОСОБА_55 до початку судового розгляду, заявили цивільні позови про стягнення на їх користь матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_23 і ПрАТ «Страхова Група «ТАС». 29 вересня 2017 року потерпіла ОСОБА_54 уточнила свої позовні вимоги (т.1,а.с.п.118-164,195-215,217-228,235-241).

Таким чином, в остаточній редакції потерпілі просять стягнути:

- ОСОБА_53 : 48115,45 грн. моральної шкоди з ОСОБА_23 , 37691,11 грн. матеріальної шкоди та 1884,55 грн. моральної шкоди з ПрАТ «Страхова Група «ТАС», вирішити питання щодо судових витрат;

- ОСОБА_55 : 4250 грн. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди з ОСОБА_23 , 16321,27 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди з ПрАТ «Страхова Група «ТАС», вирішити питання щодо судових витрат;

- ОСОБА_54 : 13811 грн. матеріальної шкоди та 19982600 грн. моральної шкоди з ОСОБА_23 , 17400 грн. матеріальної шкоди та 17400 грн. моральної шкоди з ПрАТ «Страхова Група «ТАС».

Дослідивши надані потерпілими та їх представниками докази на обґрунтування позовів, суд приходить до наступного.

За приписом ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок…, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі Постанова), особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична… особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 убачається, що автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_11

29 листопада 2016 року ОСОБА_10 керував цим транспортним засобом на правомірній підставі, оскільки мав свідоцтво про його реєстрацію та посвідчення водія відповідної категорії, і своїми одноособовими діями скоїв ДТП, а отже є особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто є належним відповідачем.

19 квітня 2016 року ОСОБА_11 уклав з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» поліс № АЕ/8545925 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цей поліс діяв на момент вчинення ДТП і згідно з його умовами при настанні страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб у розмірі 200000 грн., майну 100000 грн. на одного потерпілого (т.1,а.с.п.115,187).

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, ПрАТ «Страхова Група «ТАС» є належним відповідачем.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Судовим розглядом установлено, що між потерпілими і обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання у зв`язку із заподіянням шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим і страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Відповідно до ст.22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписом п.24.1 ст.24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах і придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, потерпіла ОСОБА_54 у своїй уточненій позовній заяві просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 13811 грн. з ОСОБА_23 і 17400 грн. із ПрАТ «Страхова Група «ТАС». У судових дебатах представник потерпілої ОСОБА_8 просила стягнути матеріальну шкоду лише зі страхової компанії, оскільки на даний час обвинувачений вже компенсував ОСОБА_54 завдану матеріальну шкоду, що підтверджується наданими суду копіями квитанцій (т.2,а.с.п.204-205).

Враховуючи викладене, суд не стягує з ОСОБА_23 на користь потерпілої ОСОБА_54 вказану вище суму.

Згідно ст.27.4 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

На момент заподіяння шкоди (листопад 2016 року) мінімальний розмір заробітної плати згідно Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» становив 1450 грн.

З урахуванням цього, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_54 про стягнення з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» 17400 грн. підлягаючими повному задоволенню.

Згідно виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого і медичних довідок, ОСОБА_53 внаслідок спричинених травм перебував на стаціонарному лікуванні протягом часу з 29.11.2016 року по 10.12.2016 року та з 12.12.2016 року по 30.12.2016 року.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, …які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)…
З огляду на викладене, надані оригінали чеків і медичні документи, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_34 у частині матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню і з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на його користь слід стягнути 37691,11 грн., оскільки ця сума повністю підтверджується наданими оригіналами чеків і рекомендаціями лікарів, котрі відповідають періодам перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_40 , то із досліджених судом оригіналів чеків, доданих до нього, убачається, що проведення косметологічних процедур і придбання лікарських засобів здійснювалося не за рекомендацією лікарів, оскільки суду не надано таких доказів. Крім цього, потерпіла також просила стягнути витрати, за понесення яких їй не було надано чеків, а також витрати на страхування свого здоров`я та проїзд.

Згідно п.2 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.

Частиною 3 ст.122 КПК України передбачено, що потерпілим… оплачується… проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту).
За приписом ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З урахуванням наведеного та обґрунтування позову ОСОБА_40 , її позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню лише в частині відшкодування судових витрат, пов`язаних із участю у судовому засіданні, а саме в частині витрат на проїзд з м. Києва до м. Дніпра та у зворотному напрямку, які складають 660,44 грн. і підлягають стягненню за рахунок ОСОБА_25 .

З огляду на вимоги ст.13 ЦПК України, яка покладає обов`язок доказування на позивача, суд відмовляє ОСОБА_22 у задоволенні позову в іншій частині.

Вимоги усіх потерпілих про відшкодування моральної шкоди за рахунок ОСОБА_23 і ПрАТ «Страхова Група «ТАС» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних, емоційних, фізичних і моральних страждань, які перенесли усі потерпілі у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_23 , враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що суми у розмірі 100000 грн. на користь ОСОБА_54 і по 20000 грн. на користь ОСОБА_34 та ОСОБА_40 компенсують завдану кожному з них моральну шкоду.

Статтею 26-1 Закону передбачено відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому. Так, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи викладене, позовні вимоги потерпілих ОСОБА_34 та ОСОБА_40 до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволення з розрахунку 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка становить 10000 грн. кожному.

Відповідно до ст.27.3 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її … батькам… Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_54 до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» є обґрунтованими та на її користь підлягає стягненню 17400 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вимогами п.6 цієї ж частини ст.5 вказаного Закону також передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення, незалежно від об`єкту посягання.

Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної і моральної), завданої у результаті заподіяння тілесних ушкоджень або смерті, незалежно від того, настали такі наслідки в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших дій чи бездіяльності, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно Закону.

Виходячи з наведеного та з урахуванням практики Апеляційного суду Дніпропетровської області (рішення у справах № 175/4527/16-к, № 175/3501/16-к), цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає поверненню судовий збір за вимоги морального характеру, сплачений потерпілими ОСОБА_56 та ОСОБА_57 - по 640 грн. кожному (т.1,а.с.п.123,202).

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз, які складають 1759,20 грн., 1055,52 грн., 1055,52 грн., 1055,52 грн. і 1187,64 грн., що підтверджуються довідками експертної установи МВС України (т.1,а.к.п.94,106,202; т.2,а.к.п.65,79).
Долю речових доказів суд вирішує згідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки.
Строк покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_6 для виконання вироку.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ):

- на користь потерпілої ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_8 ) 100000 (сто тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином;

- на користь потерпілої ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_9 ) 660 (шістсот шістдесят) гривень 44 копійок у рахунок відшкодування судових витрат і 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, завданих злочином;

- на користь потерпілого ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_10 ) 20000 (двадцять тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код , адреса: м. Київ, пр. Перемоги, 65):
- на користь потерпілої ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_8 ) 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) гривень моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою;

- на користь потерпілої ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_9 ) 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою;

- на користь потерпілого ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_10 ) 37691 (тридцять сім тисяч шістсот дев`яносто одну) гривню 11 копійки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Сплачений судовий збір у розмірі по 640 грн. відповідно до квитанцій № 0.0.811166342.1 від 20.07.2017 року та № 0.0.819315271.1 від 01.08.2017 року - повернути потерпілим ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_10 ) та ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_9 ) відповідно.

У іншій частині в задоволенні позовів ОСОБА_7 , ОСОБА_16 і ОСОБА_14 відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 6113 (шість тисяч сто тринадцять) гривень 40 копійок (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизи 5/10.4-1097 від 16 січня 2017 року, № 5/10.2-1100 від 16 січня 2017 року, № 5/10.1-1175 від 12 січня 2017 року, № 6/10.2-279 від 06 квітня 2017 року та № 6/10.1/10.4-413/414 від 23 травня 2017 року, проведені Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України).

Приналежні на праві власності ПП «Євролайн-МВ» вантажний сідловий тягач «VOLVO FH 12-4X2T» реєстраційний номер НОМЕР_4 та напівпричіп «KOGEL S24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_58 по розписці від 16 грудня 2016 року, та автомобіль «NISSAN PRIMASTAR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернутий ОСОБА_6 за ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року, після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власників (законних володільців).
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1