Провадження №11-кп/801/1378/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2019 у кримінальному провадженні ,№0001076, якою продовжено строк дії обрано запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів до 22.12.2019 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
-який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в тому, що 24.08.2019 близько 20.20 год. умисно, діючи повторно, відкрито, з корисливих мотивів та метою підійшов до ОСОБА_9 та вирвав із його рук гаманець, вартість якою складає 128.80 грн., після чого наніс ОСОБА_9 удар кулаком в обличчя, застосувавши таким чином насильство, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого. Далі відійшов на декілька метрів, відкрив гаманець, дістав з нього кошти в сумі 1000 доларів США та 400 грн., викинув гаманець та побіг у невідомому напрямку, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

До суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2019 про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи те, що Конституційний Суд України рішенням від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе переглянути ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного корисливого злочину за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, а тому у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду, а також впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни їх показів в судовому засіданні.

Судом першої інстанції також враховано ризик того, що обвинувачений може продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки суду не надано доказів його працевлаштування до затримання та наявності постійного джерела доходу, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

На думку адвоката, питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягало розгляду на стадії підготовчого судового засідання, у якому було оголошено перерву. Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування стороні захисту вручені не були.

Також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно бути подано не пізніше як за 5 днів до закінчення строку дії попередньої ухвали, однак відповідне клопотання подано прокурором безпосередньо в судовому засіданні 24.10.2019, хоча він мав його подати до 20.10.2019.

Водночас звертає увагу, що сторона захисту була позбавлена можливості перевірити клопотання на відповідність вимогам КПК України.

Вважає, що наведені у клопотанні ризики є лише припущеннями, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів на їх підтвердження. Тримання обвинуваченого під вартою виключно з підстав тяжкості кримінального правопорушення непопустимо.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 162 КК України, вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядалось судом 24.10.2019.
Згідно копії даного клопотання, 23.10.2019 обвинувачений в присутності двох понятих відмовився від отримання його копії, як і копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Тому доводи сторони захисту щодо ненадання можливості ознайомитись із змістом вказаних документів є безпідставними.
Що стосується апеляційної скарги адвоката про неможливість розгляду такого клопотання на стадії підготовчого судового засідання, колегія суддів приходить наступного висновку.
Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розд. ІІ КПК України.
Згідно п.2.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 19.12.2014 року "Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою" у судовій практиці при вирішенні спірного питання про межі продовження строку тримання під вартою під час підготовчого провадження необхідно враховувати, що за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених ч.1 ст.197 КПК України.
Тому рішення суду першої інстанції про продовження дії запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання не суперечить вимогам закону.
На думку колегії суддів, подане прокурором у письмовому вигляді клопотання оформлене належним чином та містить посилання на ризики щодо обвинуваченого, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду, оскільки не має доходу, раніше судимий, а також впливати на потерпілих та свідків з метою зміни їх показів в судовому засіданні.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
З огляду на вказане, обґрунтованим є ризик того, що в разі застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, останній може не виконувати його умови, покинути місце свого проживання, або незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Суд погоджується із тим, що при вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться обгрунтовані посилання щодо можливості настання ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України:
- наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченихч. 2 ст. 186 КК України;

- з врахуванням того, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (впливати на свідків, потерпілих), що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2019, якою продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком 60 днів до 22.12.2019 залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3