Справа № 635/5323/19
Провадження № 1-в/635/546/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3

засуджений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 15 червня 2016 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, посилаючись на те, що за час відбування покарання він позитивно характеризується; дотримується норм, які визначають умови та порядок відбування покарання; має декілька заохочень від адміністрації установи виконання покарань; стягнень не має; офіційно працевлаштований, до праці відноситься сумлінно, належним чином виконує роботи з благоустрою установи виконання покарань. Вказані обставини свідчать про виправлення засудженого та можливість застосування до нього більш м`якого покарання.
Прокурор у судовому засіданні проти заміни невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_4 білиш м`яким заперечував посилаючись на те, що останній за час відбуття покарання не став на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 82 КК України є недоцільним.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі заяви про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_4 більш м`яким.

Суд, заслухавши прокурора та засудженого, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», дослідивши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, громадянина України, має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 січня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16 травня 2002 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 7 днів; вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26 березня 2009 року за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 4 дні; вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 15 червня 2016 року за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення від 18 квітня 2015 року до 15 червня 2016 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Початок строку покарання: 18 квітня 2015 року. Кінець строку покарання: 11 березня 2022 року.
З 27 вересня 2016 року ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія № 100». За час відбування покарання характеризується посередньо, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, для стимулювання правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи 4 рази; працевлаштований до промислової зони установи на дільницю виготовлення господарчої сумки. За висновком адміністрації установи спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області, ОСОБА_4 за час відбування покарання на шлях виправлення не став.

03 липня 2019 року комісією державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» розглядалося питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України у відношенні ОСОБА_4 , за результатами розгляду останньому відмовлено у застосуванні вказаної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення; питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України може бути розглянуто не раніше 18 лютого 2020 року.
Згідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п. 6.6 Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України) осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років або засуджених до довічного позбавлення волі, може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого, не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше ніж через шість місяців.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого злочину; за час відбування покарання на шлях виправлення не став та 03 липня 2019 року комісією державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України у відношенні нього, повторно питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може бути вирішено не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову, тому суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1