Дата документу 31.10.2019 Справа № 554/6124/19
У Х В А Л А

31 жовтня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0000681 по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, студента 3-го курсу ПТУ № 3 в м. Полтава, працюючого помічником машиніста Виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0000681 по обвинуваченню ОСОБА_15 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заявила клопотання про призначення справи до розгляду та продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та домашнього арешту відносно ОСОБА_16 , яке вона мотивувала тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували на час обрання вказаних запобіжних заходів щодо обвинувачених на даний час не зникли та не зменшилися, оскільки, зважаючи на характер вчинених злочинних діянь, спосіб їх скоєння, поведінку обвинувачених як до, так і під час скоєння злочинів, є всі підстави вважати, що вони можуть ухилитися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному проваджені, продовжити злочинну діяльність.

Потерпілі та їх представник підтримали думку прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 просили розглядати справу судом присяжних та змінити їм запобіжний захід на більш м`який.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_13 не заперечували проти призначення справи до розгляду, однак не вбачали підстав для продовження строків тримання під вартою обвинувачених, вважаючи, що прокурором не наведено доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому поведінка обвинувачених може бути забезпечена обранням щодо останніх інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_14 та особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_12 не заперечували проти призначення справи до розгляду та просили змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання, мотивуючи його тим, що обвинувачений офіційно працюєпомічником машиніста Виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», робота якого пов`язана з виїздом за межі міста Полтави.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для закриття провадження чи його зупинення відсутні. Відсутні також інші перешкоди для призначення судового розгляду.

Обвинуваченим та іншим учасникам процесу роз`яснено можливість та особливості розгляду даної справи судом присяжних.

Щодо обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_16 домашній арешт, строк дії яких закінчується 5 листопада 2019 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Обвинувачений ОСОБА_15 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинених в період іспитового строку, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з приводу зловживання опіатами, стимуляторами, канабіноїдами, алкоголем, неодноразово засуджувався за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_14 раніше судимий за вчинення умисного вбивства з хуліганських мотивів, перебував на лікуванні в наркологічному диспансері з приводу зловживання опіатами, стимуляторами, канабіноїдами, алкоголем, неодноразово засуджувався за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів.

Крім цього, обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ніде не працюють, постійних джерел доходів не мають, що, на думку суду свідчить про те, що основним джерелом забезпечення свого існування, являється добування засобів для цього злочинним шляхом, свідченням чого є вчинення ними особливо тяжкого злочину, який їм обґрунтовано інкримінується органами досудового розслідування, за вчинення якого передбачено найбільш суворе покарання у виді довічного позбавлення волі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з мотивів, наведених прокурором, вважаючи при цьому, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на момент обрання цих запобіжних заходів щодо обвинувачених, продовжують мати місце і на даний час, так як сам факт перебування обвинувачених в умовах ізоляції, на думку суду, не міг відмінити або змінити їх настільки, що зникла суспільна небезпечність вчинених діянь і особи обвинувачених або змінились обставини, які б виключали можливість повторення ними вчинення аналогічних дій.

Водночас у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а отже суд не знаходить підстав для зміни запобіжних заходів щодо обвинуваченихОСОБА_14 , ОСОБА_15 , клопотання про що заявлено їх захисниками.

Крім цього, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_16 , вважаючи за можливе забезпечити належну поведінку обвинуваченого шляхом обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Змінюючи запобіжний захід, суд керувався положеннями статей 184 та 199 КПК України, які зобов`язують прокурора не тільки посилатися на ризики, зазначені у статті 177 КПК України, а й викладати обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про необхідність зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених, суд виходив з положень частини 5 статті 17 КПК України, відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою, а також з практики Європейського суду з прав людини, який у рішеннях «Гюсеїн проти Туреччини», від 08.08.2006 року, «Биков проти Росії» від 10.03.2009 року, Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року, «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року констатував порушення Європейської конвенції з прав людини у разі не наведення доказів наявності підстав тримання особи під вартою (до якого прирівнюється і домашній арешт), а лише їх перерахування, при цьому ознаки вини особи та серйозність покарання самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження позбавлення волі протягом тривалого періоду, мотивування якого з очевидним порушенням презумпції невинуватості за жодної обставини не може слугувати за правомірну підставу для позбавлення волі. У справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року ЄСПЛ указав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції було констатоване і в рішеннях «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року та «Цигоній проти України» від 24.11.2011 року, оскільки при продовженні термінів тримання під вартою використовувались стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи та не було розглянуто можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує належну, за весь час розгляду кримінального провадження, процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_16 , його соціальний статус, те, що він офіційно працює помічником машиніста Виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Зважаючи на це, суд вважає, що констатація прокурором факту наявності наведених ним в клопотанні про продовження домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_16 ризиків, є лише припущенням, яке не ґрунтується на будь-яких доказах, в зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України не приймається до уваги.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_16 суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 183, 194,331, 372, 376, 383-391 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження № 0000681 по обвинуваченню ОСОБА_15 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави судом присяжниху відкритому судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 19 грудня 2019 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та домашнього арешту відносно ОСОБА_17 , - задовольнити частково.

Обраний щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 29 грудня 2019 року, а щодо обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання в нічний час змінити на особисте зобов`язання, поклавши на обвинуваченого обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по матеріалах кримінального провадження.

В задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , - відмовити.

Повний текст ухвали складено 1 листопада 2019 року.

с у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3