Ухвала
іменем України
19 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 686/16867/17

провадження № 51-4028 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження,
встановив:
У касаційній скарзі захисником ОСОБА_4 порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 16 травня 2019 року, просить її скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Суть доводів захисника зводиться до того, що строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду був пропущений з поважних причин, однак суд апеляційної інстанції залишив це поза увагою та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку. На думку захисника, суд, при прийнятті рішення про повернення матеріалів і апеляційної скарги, порушив норми процесуального закону, зокрема вимоги п. 3 ч. 2 ст. 52 та ст. 242 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
У п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК установлено, що апеляційну скаргу, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подано на вирок суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК, також міститься у ст. 116 КПК.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з копії ухвали апеляційного суду, судом прийнято рішення про відмову захиснику в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та повернуто апеляційну скаргу. Це рішення обґрунтоване тим, що суд першої інстанції належним чином забезпечив передбачене законом право на оскарження засудженому ОСОБА_5 вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2018 року, оскільки останньому роз`яснено зміст судового рішення, порядок та строки апеляційного оскарження та того ж дня вручено копію вироку під розписку, а тому він мав право та можливість оскаржити вирок в апеляційному порядку, або ж скористатись послугами адвоката. Проте, останній уклав договір з адвокатом лише 15 квітня 2019 року, а апеляційну скаргу захисником подано лише 24 квітня 2019 року, із сплином значного терміну (понад п`ять місяців). Стороною ж захисту не надано жодного доказу, на підтвердження того, що ОСОБА_5 після проголошення вироку і до моменту укладання договору з адвокатом перебував на лікуванні, що унеможливлювало його вчасно подати апеляційну скаргу.
Не надано захисником й до касаційної скарги документів, які б свідчили про те, що на час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та в період строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду від 22 жовтня 2018 року засуджений перебував на обліку з будь-якими психічними хворобами.
Що стосується доводів захисника про порушення судом апеляційної інстанції при прийнятті рішення про повернення матеріалів і апеляційної скарги вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 та ст. 242 КПК, то вони є безпідставними, оскільки питання порушення права на захист, як підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, було предметом розгляду апеляційного суду. Як вбачається з копії ухвали, апеляційний суд спростував твердження сторони захисту про наявність у засудженого ОСОБА_5 психічного захворювання та не взяв до уваги надану стороною захисту копію медичної довідки про перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній психічній лікарні № 1 у період часу з 08 жовтня по 17 жовтня 1996 року, оскільки на момент проведення досудового розслідування та судового провадження щодо нього судом першої інстанції (як вбачалось із досудової доповіді та інших довідок наявних у матеріалах кримінального провадження) ОСОБА_5 на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансері не перебував, лікування не проходив.
За таких обставин, відмовивши у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернувши апеляційну скаргу захиснику, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3