УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 від 23.08.2019 р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,

В С Т А Н О В И В :

в провадження Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 від 23.08.2019 р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

У скарзі порушується питання про скасування постанови слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_6 від 23.08.2019 року, про відмову в задоволенні клопотання про допит в якості свідка від 31.07.2019 року № 19-217-0816-001, яке було отримано органом досудового розслідування 08.08.2019 року та зареєстровано за вх. № 14580.

Скарга мотивована тим, що постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, оскільки правова кваліфікація за ч.2 ст.296 КК України в межах кримінального провадження № 00070071 не відповідає фактичним обставинам, що фактично мали місце 25.07.2019 року близько 17 год. 00 хв. біля будівлі ДБР, що розташована у м.Києві по вул. С.Петлюри, 15, де мали місце не хуліганські дії, а напад на державного діяча П`ятого Президента України та керівника політичної партії ОСОБА_7 , який в подальшому трансформувався в напад групи осіб на працівників Управління державної охорони України, нанесення їм побоїв та тілесних ушкоджень.

Вчинення вказаних дій стало можливим, оскільки ДБР та його директор не виконали вимоги ст. 14 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», не сприяли Управлінню державної охорони України у виконанні, покладених на Управління завдань, оскільки автомобіль, в якому на заздалегідь анонсований ДБР допит прибула особа, щодо якої здійснювалась державна охорона, не був допущений у внутрішній двір будівлі ДБР, хоча 24.07.2019 року, під час першого візиту п`ятого Президента України, автомобіль туди заїжджав. Це призвело до того, що охоронювана особа, виходила через центральний вхід будівлі ДБР, перед яким зібрався натовп та було напарковано багато автомобілів. В тому числі і той, в якому скоріш за все, чекали особи, які здійснили напад на автомобіль п`ятого Президента України та співробітників управління державної охорони Україні.

Крім того, 23.07.2019 року ОСОБА_8 на своєму каналі Телеграм виклав повідомлення про те, що допит п`ятого Президента України ОСОБА_7 призначено на 15 год. 30 хв. 25.07.2019 року, чим фактично усунув таку перешкоду для нападу, як невизначеність часу прибуття охоронюваної особи до ДБР.

Отже, перелік питань зазначених у клопотанні, в задоволенні якого було відмовлено слідчим ОСОБА_6 , має пряме та безпосереднє відношення до встановлення обставин кримінального правопорушення, яке в дійсності мало місце та прямо стосується предмету доказування згідно статті 91 КПК України.

В судовому засіданні представник потерпілих адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, з мотивів у ній наведеним та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, про час та місце розгляду скарги був повідомлений завчасно та належним чином.

Зважаючи на стислі строки визначені кримінальним процесуальним законодавством для розгляду даної категорії скарг та положення ст. 306 КПК України, згідно з яким, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити розгляд скарги у його відсутність.

Заслухавши представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя, дійшла висновків про задоволення скарги, виходячи із наступного.

Як убачається з матерів скарги Слідчим відділенням відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007071 від 25.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

За результатами розгляду клопотання представника потерпілих - адвоката ОСОБА_3 про допит у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 31.07.2019 року вих. № 19-217-0816-001, слідчим Слідчого відділення відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання щодо допиту в якості свідків з зазначеним переліком питань ОСОБА_8 та директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 в кримінальному провадженні за № 0007071 від 25.07.2019 року.

Рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого про здійснення слідчих дій, мотивоване тим, що запитання, які викладені в клопотанні не стосуються події вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 00007071 за ч.2 ст. 296 КК України та ним не встановлено, що особам, яких ОСОБА_3 пропонує допитати відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Разом із тим, з такими висновками слідчого, слідчий суддя не погоджується, виходячи із наступного.

Так, відповідно до положень статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Також, виходячи із засад кримінального провадження таких як законність та диспозитивність, слідчий має повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до положень ст.94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом із тим, у даному випадку, слідчий приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого про допит свідків, вказаних вимог кримінального процесуального законодавства не дотримався.

Оскільки в разі наявності даних щодо вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, слідчий перевіряє ці дані, і якщо вони підтвердяться має діяти відповідно до положення ч.1 ст. 214 КПК України.

З огляду на наведене слідчий суддя погоджується з доводами представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 , наведеними у даній скарзі та у клопотанні про допит свідків вих. № 19-217-0816-001, щодо необхідності допиту осіб, заявлених у клопотанні у якості свідків, з метою встановлення об`єктивної істини в межах даного кримінального провадження щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та правильної кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, яке в дійсності мало місце 25.07.2019 року близько 17 год. 00 хв. біля будівлі ДБР, що розташована у м.Києві по вул. С.Петлюри, 15.

Оскільки основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

А тому, з урахуванням наведеного вище та з метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, оскаржуване рішення слідчого підлягає скасуванню.

Крім того, під час виготовлення повного тексту ухвали слідчим суддею було виявлено допущену описку у короткому тексті ухвали, а саме: у її вступній та резолютивній частини у номері відділу поліції, яка була зумовлена відповідною помилкою у тексті скарги, що слід виправити на № 1, шляхом правильного його зазначення у повному тексті ухвали.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 25, 38, 40, 55, 91, 93, 110, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Задовольнити скаргу представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 ..

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_6 від 23 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо допиту в якості свідків із зазначеним переліком питань ОСОБА_8 та директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 в кримінальному провадженні за № 0007071 від 25.07.2019 року.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення її резолютивної частини.

Слідчий суддя