Справа № 314/2874/17-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що передбачений ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Шевченківського Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінально караного діяння, що передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, яке розглядається колегією суддів.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою колегії суддів від 30 травня 2019 року до 3 серпня 2019 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання, проти задоволення якого заперечує сторона захисту, про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до шістдесяти діб, мотивуючи його наявністю ризиків ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків і потерпілу в кримінальному провадженні, перешкодження іншим чином здійсненню кримінального провадження.

Захисник в обгрунтування заперечень заявив, що означене клопотання є таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, яким не передбачено можливості застосування запобіжного заходу на майбутнє.

Обвинувачений в обгрунтування заперечень зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні, а кримінальним процесуальним законодавством на сторону обвинувачення покладено обов`язок не декларування тих чи інших ризиків перешкоджання здійсненню кримінального провадження, а їхнє доведення.

Проте всупереч означених вимог закону прокурором не доведено наявності жодного з заявлених ним ризиків, тому за вказаних обставин тривале, з квітня 2016 року, перебування обвинуваченого в умовах установи попереднього тримання у відсутність обвинувального вироку суду є таким, що посягає на гарантоване міжнародним та національним законодавством право особи н

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Процесуальні питання, пов`язані з застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, внормовані главою 18 КПК України.

Завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути зумовлено тим, що заявлені при застосуванні запобіжного заходу ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд погоджується з наявністю таких ризиків, як ухилення від суду і впливу на потерпілу і свідків в кримінальному провадженні.

Про ризик ухилення від суду свідчать дані про особу обвинуваченого, який не має місця проживання в м. Запоріжжі, де здійснюється кримінальне провадження.

На користь ризику впливу на потерпілу і свідків свідчить інформація потерпілої про те, що поведінка і схильність до з`ясування конфліктів шляхом застосування насильства обвинуваченого, який проживає в одному населеному пункті, що і вона і свідки, вселяє в неї страх, і побоювання, що він буде впливати на неї у зв`язку із здійсненням кримінального провадження щодо нього.

Про реальне існування зазначеного ризику свідчить і повідомлення в судовому засіданні 7 червня 2018 року прокурора, який, заявивши клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_8 , обґрунтував його тим, що під час допиту судом вказана особа під страхом впливу на неї обвинуваченого дала необ`єктивні показання в певній частині викладу фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією частини статті обвинувачення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінально караного діяння, яке законом про кримінальну відповідальність віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, а також об`єкт злочинного посягання, яким є охоронювана Основним Законом України та міжнародними нормативними джерелами найвища соціальна цінність життя людини, і наслідки протиправних дій у вигляді смерті фізичної особи.

Колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою і вважає, що у даному випадку застосування найбільш суворого заходу забезпечення кримінального провадження є таким, що зумовлено сукупністю наведених матеріальних і процесуальних передумов, необхідністю забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з викладеним колегія суддів доходить переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання передбаченим законом ризикам перешкоджання здійснення судового розгляду.

Твердження захисника про незаконність застосування запобіжного заходу до спливу строку дії іншої ухвали про його застосування, не впливають на висновки суду з урахуванням такого.

Обов"язок суду розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу встановленого строку, якщо судове провадження не завершене до його спливу, встановлений частиною 3 статті 331 КПК ЦУкраїни.

Ухвалою суду від 30 червня 2019 року вжиття запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 3 серпня 2019 року.

Між тим завершити судове провадження до означеної дати не вбачається можливим у зв"язку з оголошенням перерви в судовому розгляді 20 червня 2019 року.

Чергове засідання в справі з урахуванням зайнятості членів колегії при розгляді інших проваджень, а також перебування двох з них у чергових відпустках призначене на 3 жовтня 2019 року, тобто на дату, яка не охополюється періодом дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу.

Заборона застосування запобіжного заходу до спливу строку його дії не лише відсутня в кримінальному процесуальному законі, а навпаки, закон, як зазначено судом, містить припис щодо обов"язку суду розгялнути питання про доцільность продовження запобіжного заходу до спливу вказаного строку.

У зв"язку з викладеним розв"язання клопотання прокурора в контексті приписів статті 331 КПК України є не лише доцільним, а й процесуально необхідним.

Враховуючи встановлений законом строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, початок дії ухвали про продовження перебування особи під вартою з наступного дня після спливу дії попередньої ухвали не суперечить вимогам закону.

Заява про обмеження за таких обставин права сторони захисту на подання клопотання про зміну запобіжного заходу є неспроможною, оскільки: по-перше, таке право особи, що піддана кримінальному переслідуванню, є безумовним, а його реалізація не обмежена будь-якими строками; по-друге, частиною 5 ст. 201 КПК України, на яку посилається захисник, передбачено право суду залишити без розгляду відповідне клопотання, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали , лише у випадку, якщо в ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.

При цьому суд наголошує на тому, що вчинення такої процесуальної дії є лише правом, а не обов"язком суду, і стосується воно питань застосування, зміни або відмови у зміні запобіжного заходу, тоді як в цьому провадженні суд вирішує питання продовженння застосуваннявже обраного заходу забезпечення кримінального провадження .

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 395 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового провадження в суді першої інстанції, але не більш ніж на два місяці, тобто до 3 жовтня 2019 року включно.

Початок дії цієї ухвали обчислювати з 4 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3