ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1619/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004716 від 24.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2019 о 13 год. 50 хв. ОСОБА_5 знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою протиправного особистого збагачення, обрав об`єктом злочинного посягання ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» моделі «ІdeaPad G70-80», що належить потерпілому ОСОБА_4 .
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії не будуть викриті, шляхом вільного доступу, заволодів ноутбуком чорного кольору марки «Lenovo» моделі «IdeaPad G70- 80», який належить потерпілому ОСОБА_4 , тобто вчинив крадіжку чужого майна.
Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд тим самим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 8360 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно 23.06.2019 р. у квартирі АДРЕСА_2 він викрав належний потерпілому ОСОБА_4 ноутбук, найменування та вартості якого обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого судом не встановлено, оскільки обвинувачений хоч і зазначив, що у скоєному він щиро кається, проте встановлено, що він не вчинив жодних дій, які б давали суду змогу у цьому пересвідчитись, зокрема дій, спрямованих на повне чи часткове відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір збитків, які усунені внаслідок повернення викраденого майна, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді громадських робіт.
Враховуючи те, що обвинувачений офіційно не працює та не відшкодував потерпілому завдану шкоду, суд вважає за неможливе призначення обвинуваченому більш м`якого покарання у виді штрафу.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання - 100 /сто/ годин громадських робіт.

Речові докази: ноутбук «Lenovo» моделі «ІdeaPad G70-80» - залишити у власності ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1