Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/885/19
провадження № 1-кп/624/69/19
В И Р О К
іменем України

смт. Кегичівка 20 листопада 2019 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка кримінальне провадження №0000225 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільхове, Станично-Луганського району, Луганської області, українець, громадянин України, освіта повна вища, не одружений, працює у ТОВ «Виробниче підприємство Електросервіс» на посаді електромонтажника електроустаткування, утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся з письмовою заявою №131 до управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної державної адміністрації, яке розташоване за адресою: вул. Волошина, буд. 30, смт. Кегичівка, Кегичівського району Харківської області про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг, зокрема щодо компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги непрацюючим фізичним особам, громадянам похилого віку та громадянам з інвалідністю, а саме його батьку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється інвалідом І групи.

Вказаний вид допомоги передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги».

05 лютого 2015 року ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної державної адміністрації за вищевказаною адресою, при власноручному заповненні та поданні заяви за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальну допомогу, особисто був ознайомлений та попереджений, як спеціалістом управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної адміністрації, так і письмово, шляхом власноручного запису вказаного тексту та підпису про обов`язок повідомити у п`ятиденний термін до управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної державної адміністрації про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати, у тому числі при прийомі на роботу.

Так, відповідно до ч.15 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації , виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин.

На підставі поданих ОСОБА_4 документів, на підставі рішення від 24 лютого 2015 року управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 , за рахунок Державного бюджету, призначена виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги у розмірі 182 гривні, з виплатою на особовий картковий банківський рахунок, починаючи з 05 лютого 2015 року (з дати звернення) по 13 жовтня 2048 року.

Разом з цим, відповідно до акту №1 від 15 січня 2018 року проведеної перевірки головним Державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення Кегичівської РДА, правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, а також даних ГУ ДФС у Харківській області, встановлено, що в період отримання компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги громадян з інвалідністю, ОСОБА_4 отримував дохід від заробітної плати у період з квітня 2016 року по вересень 2017 року, працюючи на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, а саме за другий квартал 2016 року отримав заробітну плату у сумі 4066,67 грн., за третій квартал 2016 року 4500,00 грн., за четвертий 2016 року 4600,00 грн., за перший квартал 2017 року 11358,00 грн., за другий квартал 2017 року 13500 грн., за третій квартал 2017 року 14844, 31 грн.

ОСОБА_4 , будучи письмово попередженим 05 лютого 2015 року, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, у тому числі при прийнятті на роботу, повинен про це повідомити управління праці та соціального захисту населення Кегичівської РДА, будучи обізнаним про те, що в разі прийняття його на роботу йому буде припинено нарахування компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги громадянам з інвалідністю, маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України у вигляді нарахування щомісячної компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, перебуваючи у трудових відносинах з ПАТ «ЕРА» та ТОВ «Виробниче підприємство Електросервіс», працюючи на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування та отримуючи заробітну плату за період часу з квітня 2016 року по вересень 2017 року, діючи з корисливих мотивів, умисно, протиправно, шляхом обману, умисно не повідомив до управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної державної адміністрації про факт працевлаштування в ПАТ «ЕРА» та ТОВ «Виробниче підприємство Електросервіс», відомості про що у подальшому вплинули б на умови призначення та виплату йому компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, та продовжував незаконно отримувати з Державного бюджету України компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги, що призвело до незаконного нарахування та виплати ОСОБА_4 соціальної компенсації особам, які надають соціальні послуги з квітня 2016 по вересень 2017 року на загальну суму 5226,00 грн., чим завдав шкоду Державним інтересам в особі управління праці та соціального захисту населення Кегичівської районної державної адмністрації на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Під час досудового слідства між начальником Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України. Згідно угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав себе винним у вчиненому діянні, викладені в обвинувальному акті обставини підтвердив повністю, та зазначив, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості, стверджує, що розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, заявивши, що виконає взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Від захисника заперечень не надійшло, просила затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості також не заперечив.

Представник потерпілого, надала заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, не заперечує проти укладення угоди, повідомила, що збитки відшкодовані.

У відповідності до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із усіма учасниками судового розгляду, визнано за можливе розглянути справу у вудсутність представника потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно з ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; потерпілі по справі відсутні.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога, психіатра та у Кегичівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» не перебуває, раніше не засуджений, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представником потерпілого надана заява про незаперечення проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання в порядку ст. 368 КПК України про речові докази, процесуальні витрати, заходи забезпечення кримінального провадження по справі, суд приходить до висновку, що речові докази, заходи забезпечення кримінального провадження, процесуальні витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000225 від 01 листопада 2019 року, укладену 14 листопада 2019 року між начальником Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510.00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена - до апеляційного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області суду протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1