СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м, Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України,
в кримінальному провадженні №0000057 від 17.07.2018, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000057 від 17.07.2018, мотивуючи свої вимоги наступним.
Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2018 накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :72:311:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування.
Адвокат стверджує, що ОСОБА_3 , є власником вказаної земельної ділянки, вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, без достатніх підстав, з суттєвими порушеннями норм КПК України, та спрямований на незаконне обмеження прав ОСОБА_4 , як власника майна.
Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в призначені судові засідання неодноразово не з`являвся, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Одного раз подавав заяву про відкладення розгляду клопотання, мотивуючи свою відсутність перебуванням у відпустці, проте доказів поважності пропуску слідчому судді не надав.
Зазначені обставини, з урахуванням перебування клопотання в провадженні слідчого судді з березня 2019 року свідчать про те, що особа, яка звертається із відповідним клопотанням, втратила цікавість до результатів його розгляду.
Прокурор в судове засідання також не з`явився. Проте подав письмові заперечення із доказами на підтвердження обгрунтоуваності своєї позиції і на спростування позиції адвоката.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Соломянського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000057 від 17.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування перевіряються наступні обставини: невстановлені особи, діяючи умисно, шляхом обману, використовуючи підроблені документи, заволоділи комунальним майном - земельною ділянкою, кадастровий номер :72:311:0002, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Колоса Сергія, 2-Д
Постановою прокурора від 16.08.2018 земельну ділянку, кадастровий номер :72:311:0002, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Колоса Сергія, 2-Д визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000057 від 17.07.2018 .
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2018 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :72:311:0002, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Колоса Сергія, 2-Д, шляхом заборони розпорядження та користування у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Так, матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати су при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. ст.22,26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Так, накладення арешту на вказане нерухоме майно було обумовлено необхідністю збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення можливості проведення відповідних слідчих дій та запобіганню ризику відчуження даного майна, з урахуванням того, що незастосування заборони на відчуження майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Зазначені обставини не були спростовані адвокатом під час судового розгляду, отже доводи за клопотанням залишилися недоведеними.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-172, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1