УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007425 від 03.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05.08.2019 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007425 від 03.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме: на перелік комп`ютерної техніки, яка вилучена за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського, 56.

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказав, У провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування. Внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007425 від 03.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

02.08.2018 року співробітниками поліції у складі слідчо-оперативної групи здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де під вивіскою «Українське лото» всупереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» виявлено факт надання невстановленими особами послуг з заняття грального бізнесу.

Так, прибувши за вищевказаною адресою встановлено, що приміщення знаходиться на першому поверсі будівлі та вхід у нього вільний. В середині приміщення на час прибуття співробітників поліції знаходились відвідувачі та касир. Окрім цього, в приміщенні розташовувалась комп`ютерна техніка монітори та системні блоки. Вхід до програми потребував спеціального коду-пароля, що містився на квитках, які продавались дівчиною касиром

Жодних документів, що стосувались господарської діяльності закладу, права власності/користування приміщення чи комп`ютерною технікою, що знаходилась у приміщення на прохання співробітників поліції ніхто з присутніх не надав. Зокрема, особа, яка представилась як ОСОБА_4 та на яку вказали присутні як на касира закладу, на підставі ст. 63 Конституції України будь-які пояснення працівниками поліції відмовилась надавати.
Таким чином, діяльність закладу, розташованого на першому поверсі будівлі АДРЕСА_1 мала ознаки заняття гральним бізнесом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес - діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера. Азартна гра - будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості. Відповідно до ст.2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Так, 02.08.2019 під час проведення огляду місця події приміщення першого поверху, що розташоване у будинку АДРЕСА_1 під вивіскою «Українське лото» було виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, яка має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Вказані виявлені та вилучені речі є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала доводи клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні слідчий наводить мету застосування арешту комп`ютерної техніки яка відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів, є майном, яке є знаряддям кримінального правопорушення та містить у собі інформацію щодо його вчинення, є речовими доказами у даній справі.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріали клопотання в обґрунтування доводів про необхідність накладення решту не містять достатніх фактичних даних на підтвердження факту зайняття гральним бізнесом. Відповідними достовірними даними, отриманими в межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, такі обставини не підтверджуються.

Отже, відсутні достатні підстави вважати, що вчинено злочин, передбачений ч.1 ст. 203-2 КК України, а наведені дані в матеріалах клопотання не є тому достатнім підтвердженням, надані матеріали клопотання не є достатніми для вжиття такого виду обмеження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження.

В клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів, проте слідчим в клопотанні про накладення арешту, постанові про визнання речовими доказами, також в суді не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні, огляд майна та інформації, яка у ньому міститься, не проведено.

Постанова слідчого про визнання вказаного майна речовим доказом не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні, за якими саме ознаками речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.

Крім того, дозвіл на огляд приміщення для вилучення переліченого майна не наданий, в порядку, визначеному ст. 234, 237 КПК України.

При цьому власник, володілець вилученої комп`ютерної техніки не встановлений.

Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майна за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського, 56, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0007425 від 03.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме: на перелік комп`ютерної техніки, яка вилучена за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського, 56.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1