Справа № 496/2763/19
Провадження № 1-кп/496/317/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оператора відділення приймально-передавальних радіопристроїв 4 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. 30 березня 2016 року ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та присвоєно військове звання солдат. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30 червня 2017 року №6 солдат ОСОБА_4 , який уклав контракт 30 червня 2017 року, був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду оператора відділення приймально- передавальних радіопристроїв 4 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно вимог п.п. 1, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Проте, діючи на порушення зазначених вимог та обов`язків, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді оператора відділення приймально-передавальних радіопристроїв 4 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год.00 хв. 04.09.2017 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив місце служби - розташування військової частини - НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від військової служби до 11 год. 00 хв. 02.07.2019 року, не повідомляючи про себе правоохоронним органам та органам військового управління, як про військовослужбовця, який самовільно залишив розташування вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 02.07.2019 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону та повідомив про себе та вчинений ним злочин. За викладених вище обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.408 КК України винним себе визнав повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, доведена, а дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він не судим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно ст.12 КК України, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, позитивна характеристика з місця мешкання, вчинення злочину вперше.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наявність цих обставин, із врахуванням досудової доповіді, наданої Біляївським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, відповідно до якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися засоби забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на два роки.

У відповідності зі ст. 76, ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Додатково у відповідності зі ст. 76, ч.3 п.2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1