Справа №463/2209/19
Провадження №1-кп/463/356/19
В И Р О К
іменем України

25 червня 2019 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 06 березня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ, Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, студента 3-го курсу Львівського торговельно-економчного університету м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
встановив:

04 березня 2019 року в період часу з 14-30год. до 15-00год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Туган-Барановського, 10, поблизу головного корпусу Львівського торговельно-економчного університету вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_5 в ході якого на грунті особистої неприязні, ОСОБА_4 знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, на заподіяння тілесних ушкоджень, під час шарпанини повалив останнього на землю та наніс один удар кулаком та два удари ногами в область обличчя потерпілого. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що призвело до струсу головного мозку, який відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синець, садна, крововиливи у білкову оболонку ока і в додаткову пазуху носа справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині винуватим себе не визнав і суду пояснив, що він з потерпілим познайомились у жовтні 2018 року. Похмурський- ОСОБА_8 був членом студентської ради Львівського торговельно-економчного університету. Вони часто спілкувались і в них були дружні відносини, потерпілий часто приходив до нього в гуртожиток в гості. Неодноразово в них виникали конфліктні ситуації через неналежну поведінку потерпілого. Останній конфлікт в них виник через переписку в соціальній мережі «Іnstagram», де потерпілий зневажливо ставився до нього. 04.03.2019 року близько 14-00 год. він і з іншими студентами був біля входу в університет. До них підійшов ОСОБА_5 , в них виник словесний конфлікт з приводу того, що потерпілий над ним насміхався в соціальній мережі «Іnstagram». В подальшому він потерпілому дав ляпаса і почалась бійка, яка тривала декілька хвилин, оскільки їх розборонили хлопці. В результаті бійки йому теж заподіяно тілесні ушкодження і за його заявою зареєстровано кримінальне провадження. Цивільного позову не визнає.Додатково зазначив, що переписка долучена потерпілим до цивільного позову з соціальної мережі «Іnstagram» є неповною, з частково видаленими повідомленнями.

Не зважаючи на не визнаннясвоєї вини у вчиненому, винність обвинуваченого в інкримінованому йому злочині підтверджується доказами безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим вони були знайомі, бачились 2-3 рази. При зустрічах з обвинуваченим були провокації з його боку. Виникненню конфлікту передувала переписка між ними в соціальній мережі «Іnstagram». Домовились зустрітись з обвинуваченим 04.03.2019. В цей день потерпілий розказав про непорозуміння з обвинуваченим своїм друзям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Близько 14-00 год. він побачи ОСОБА_4 і в них виник словесний конфлікт, який переріс в бійку. Обвинувачений дав йому ляпаса, почалась штовханина, через що вони впали на землю і ОСОБА_4 почав наносити йому удари руками і ногами. У відповідь він ударів не наносив, лише захищався. Після бійки друзі завели його в медпункт. Цивільний позов підтримав в повному обсязі. Додатково зазначив, що діями обвинуваченого йому заподіяно моральну шкоду, яка полягала у тому, що він тривалий час знаходився на лікуванні, два тижні пропустив навчання в університеті, позбавлений був можливості брати активну участь в студентському житті. Через цю бійку його виключили із студентської ради університету.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_9 , який пояснив, що з потерпілим він навчається на одному курсі університету. В ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була суперечка. 04.03.2019 року між ними виник словесний конфлікт, який переріс в бійку. ОСОБА_4 дав йому ляпаса, почалась штовханина. Обвинувачений наносив потерпілому удари по тілу руками і ногами. Він та інші хлопці їх розборонили. Додатково зазначив, що причини конфлікту йому не відомо.

Аналогічними за змістом показами з приводу цих же обставин даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , який також підтвердив про факт бійки та побиття потерпілого. Додатково зазначив, що 04.03.2019 року потерпілий повідомив йому про наявність конфлікту з ОСОБА_4 та просив допомогти в разі виникнення бійки.

Аналогічними за змістом показами з приводу цих же обставин даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , який також підтвердив про факт бійки. Додатково зазначив, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, не зважаючи на дружні стосунки, виник через переписку в соціальній мережі «Іnstagram». Похмурський- ОСОБА_8 ділив людей на Схід-Захід, називав ОСОБА_4 «ватником». Саме через негативне ставлення до студентів потерпілого виключено з студентської ради університету.

З оголошеного в судовому засіданні висновку експерта №164 від 12.03.2019р., згідно з яким при обстеженні гр. ОСОБА_5 в травпункті №3 м.Львова, МДКЛ та поліклініці в період 04-05 березня 2019 року було діагностовано: «Закрита черепно-мозкова травма. Стус головного мозку. Навколоорбітальна гематома справа. Гемосинус справа (накопичення крові в додаткових пазухах носа)». На момент проведення судово-медичної експертизи виявлено крововилив у білкову оболонку правого ока, синець у правій навколо очній ділянці, садна в ділянках 4-5 го пальців правої кисті. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо від ударів кулаками, могли виникнути 04 березня 2019 року, як вказує потерпілий. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синець, садна, крововиливи у білкову оболонку ока і в додаткову пазуху носа справа відносяться до легкого тілесного ушкодження.(а.с.15-16).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 15.03.2019р. та фото таблиці до нього, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 детально відтворив обставини побиття потерпілого (а.с.69-75).

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Судом критичнооцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який не визнає вини у вчиненому та вважаються такими, що даються з метою уникнути кримінальної відповідальності і спростовуються переліченими вище доказами.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, навчається у Львівському торговельно-економчному університеті, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

З приводу заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд вважає, що такий підлягає задоволенню частково з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 при вчиненні злочину було заподіяно потерпілому ОСОБА_5 закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синець, садна, крововиливи у білкову оболонку ока і в додаткову пазуху носа справа відносяться до легкого тілесного ушкодження. Після цього потерпілий знаходився на амбулаторному лікуванні, не відвідував навчання в університеті, а тому суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого спричинили потерпілому моральні страждання через фізичний біль, емоційні та душевні страждання, а також з врахуванням характеру вчинених обвинуваченим протиправних дій, обставин, які передували виникненню конфлікту та вимог розумності і справедливості, суд приходить до переконання, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду повинен становити 5000, 00грн. Крім цього, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню процесуальні витрати в розмірі 5000 грн., понесені останнім та документально підтверджені, на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.124, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 50 (п`ятьдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5000, 00грн.(п`ять тисяч) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 5000, 00 грн. (п`ять тисяч).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1