Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 571/123/19
Провадження № 1-кп/572/220/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 0000712 від 20.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,-
В С ТА Н О В И В:
20.12.2017, приблизно о 12 год. 00 хв., у денну пору доби, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, керуючи автомобілем марки "NISSAN" моделі "Х-TRAIL", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , рухаючись по правій смузі для руху за межами населеного пункту на 277 км + 777 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин, зі сторони м. Сарни, Рівненської області в напрямку м. Київ, з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю приблизно 80 км/год., проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та втратив керованість транспортного засобу, в результаті чого відбувся виїзд на зустрічну смугу для руху, де відбулось зіткнення із автомобілем марки "Chevrolet" моделі "Еріса", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку та не мав можливості уникнути зіткнення по незалежних від нього технічних причинах.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Еріса», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: консолідованого перелому шийки та сповільнено-консолідованого (незрощеного) перелому середньої третини лівої стегнової кістки синтезованого інтрамедулярним стержнем, консолідованого перелому лівого наколінника з комбінованою контрактурою лівого колінного суглобу, вираженого порушення статико-динамічної функції лівої нижньої кінцівки, які зумовили стійку втрату загальної працездатності більш ніж на одну третину (більше 33%) та які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху, який вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 суду показав, що він 20.12.2017 року рухався на автомобілі "Nissan" в напрямку м.Києва. Дорога була засніжена. Їхав по своїм справам разом з товаришем двома автомобілями. Товариш рухався попереду. ОСОБА_4 в автомобілі був сам. Після обгону вантажного автомобіля, він повернення в свою смугу, його занесло і почало кидати машину. Рухався зі швидкістю 60 км/год., а при обгоні 80 км./год. Автомобіль занесло після закінчення маневру обгону. Дорожнє покриття було засніжене, були колії зі снігу. Рухався по своїй смузі. Автомобіль знесло на зустрічну смугу руху та відбулось зіткнення з автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку, якого, як вказує ОСОБА_4 , він не бачив. В той день ні алкогольні напої, ні наркотики не вживав. Далі не пам`ятає нічого. ОСОБА_4 також суду показав, що на автомобілі, на якому він рухався були увімкнені фари. Посвідчення водія має з 2010 року. З ОСОБА_6 одразу ОСОБА_4 не міг зв`язатися, оскільки не мав його номеру телефону. Згодом відшкодував йому п`ять тисяч доларів. Була домовленість з ОСОБА_6 , що дві тисячі доларів йому відшкодує страхова компанія, ще п`ять тисяч доларів ОСОБА_4 мав повернути йому пізніше, проте, після того, як ОСОБА_6 отримав перші п`ять тисяч доларів, то забажав п`ятнадцять тисяч доларів. ОСОБА_4 суду повідомив, що у нього немає такої суми коштів, а тому інші кошти він ОСОБА_6 не відшкодував.
В судовому засіданні потерпілий Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 20.12.2019 року, приблизно 12:00 год. рухався по а/д Київ-Ковель з смт. Рокитне в напрямку м. Сарни і побачив як йому назустріч рухається транспортний засіб, здійснюючи при цьому маневр обгону. ОСОБА_6 суду показав, що скільки міг від`їхав вбік, але водій вказаного транспортного засобу не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з його транспортним засобом. Далі ОСОБА_6 втратив свідомість. Опадів в той день не було, сніг на дорозі лежав. Хмар та туману не було. ОСОБА_6 суду показав, що рухався зі швидкістю 80 км/год. ОСОБА_6 вказав, що коли зрівнявся з фурою, яка рухалася в зустрічному напрямку по зустрічній дорозі, то побачив, що йому назустріч їде автомобіль, здійснюючи обгін. ОСОБА_6 здійснив маневр вправо з метою надати йому дорогу, проте закінчуючи маневр обгону вказаний автомобіль занесло та розвернуло, а саме правим боком він зіткнувся з лівим боком автомобіля, яким рухався ОСОБА_6 та задньою частиною авто здійснив зіткнення з задньою частиною авто ОСОБА_6 . ОСОБА_6 також суду показав, що не мав можливості уникнути ДТП за участі ОСОБА_4 . ОСОБА_6 вважав, що як би б не було б заносу транспортного засобу "NISSAN", то дані автомобілі могли б роз`їхатися. Після зіткнення транспортних засобів ОСОБА_6 одразу втратив свідомість. ОСОБА_6 суду також показав, що проходить реабілітацію в лікарні в смт. Рокитне. Цивільний позов підтримав. Не заперечив, що ОСОБА_4 відшкодував йому 5000 доларів. Вважає за доцільне призначити йому покарання відповідно до закону.
Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями наступного свідка.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що того дня два автомобілі під його керуванням та керуванням його товариша ОСОБА_4 рухалися в напрямку м. Києва. Він керував транспортним засобом марки "BMW", який рухався попереду. Позаду їхав колега, а саме ОСОБА_4 на автомобілі "NISSAN". Коли почалися погані погодні умови, водії, свідок ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 помінялися транспортними засобами, бо до цього керував ОСОБА_7 автомобілем марки "NISSAN", а ОСОБА_4 автомобілем марки "BMW". Того дня ішов сніг. Вказані особи зупинялися, щоб відпочити та випити каву. По проїзду приблизно 30-40 км. ОСОБА_7 здійснив обгін фури та поїхав далі. Авто ОСОБА_6 при обгоні не бачив. Побачив вказаний автомобіль, коли завершив обгін. Свідок ОСОБА_7 вказує, що після того, як він закінчив маневр обгону, здійснював обгін фури ОСОБА_4 і саме тоді відбулось ДТП за участі ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_7 вказує,що бачив дану дорожньо-транспортну пригоду в дзеркало свого авто. Бачив авто яким керував ОСОБА_4 , позаду свого авто, а саме перед фурою, по якій рухався сам, кілька секунд, а тоді даний автомобіль стало заносити. ОСОБА_7 повернувся до місця ДТП, надав першу допомогу, продовжував залишатися там, підходив до всіх водіїв, намагався відкрити двері в авто ОСОБА_6 , проте не зміг, заліз в дане авто та відкрив капот, зняв клему з акумулятора. Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що чув як ОСОБА_6 жалівся, що йому болять ноги. Після всього, далі разом з ОСОБА_4 поїхали одним авто. Машина, якою керував ОСОБА_4 проходила технічний огляд в сервісному центрі. Свідок ОСОБА_7 має стаж водія 6 років та вважає, що правильно вибрав швидкість руху транспортного засобу в даній ситуації.
Показання свідка, допитаного в судовому засіданні не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими письмовими доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, план схеми та ілюстративних таблиць до нього вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є а/д сполученням Київ-Ковель 277 км.+777 м (а.п.12-26);
- з висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 11.04.2018 року №3.1-37/18 вбачається, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилася в стані повної відмови. На момент проведення експертного дослідження система рульового керування автомобіля Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходилася в стані повної відмови. Встановити в якому стані знаходяться передні фари ближнього та дальнього світла системи освітлення автомобіля Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 не представляється можливим, через їх відсутність на місці конструктивного кріплення. Несправності, які стали причиною повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 виникли під час даної дорожньо- транспортної пригоди (а.п.74-79).
- з висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 18.04.2018 року №3.1-39/18 вбачається, що контактування транспортних засобів відбулося між передньою лівою частиною (передня ліва частина капота переднє ліве крило, передній бампер) автомобіля Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 та передньою правою частиною (передня права частина капота, права частина панелі передка та права частина балки жорсткості переднього бампера) автомобіля NISSAN X- TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при чому перекриття кузовів становило приблизно 130см.
Встановити місце зіткнення автомобілів NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 та Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відносно елементів проїзної частини дороги не представляється можливим, в зв`язку з відсутністю у наданих на дослідження матеріалах ДТП достатньої сукупності зафіксованих інформативних ознак (а.п. 84-91).
- з повідомлення головного лікаря КЗ "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради від 06.02.2018 року про те, що хворий ОСОБА_6 , 1985 року народження знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному центрі ортопедії, травматології та вертебрології КЗ РОКЛ з 21.12.2017 р. по 11.01.2018 р. № медичної картки 14424/2100/23. Діагноз закритий перелом шийки та с/3 лівої стегнової кістки зі зміщенням. Закритий перелом лівого наколінника зі зміщенням. Закритий перелом основи 2-ї плюснової кістки з незначним зміщенням. 22.12.2017 р. операція БІОС перелому шийки та с/3 лівої стегнової кістки фіксатором РFNA 10/420 28.12.2017 р. операція МОС перелому лівого наколінника (а.п.113).
Згідно рахунку №579 від 29.05.2018 року фактичних витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 12419 грн.(а.п.124).
Згідно розрахунку за проведене лікування у травматичному відділенні Рокитнівської ЦРЛ, всього витрачено на перебування і лікування коштів Рокитнівської ЦРЛ на лікування ОСОБА_6 254,59 грн. (а.п.126). - з протоколу проведення слідчого експерименту від 02.06.2018 року, ілюстративних таблиць та схеми до нього, проведеного за участю ОСОБА_4 встановлено, як ОСОБА_4 розповідає де саме, при яких обставинах трапилася дорожньо-транспортна пригода за його участі (а.п.153-167).
- з протоколу проведення слідчого експерименту від 02.06.2018 року ілюстративних таблиць та схеми до нього, проведеного за участю ОСОБА_6 встановлено, як ОСОБА_6 розповів про місце, час та обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі ОСОБА_4 (а.п.168-181).
- висновком експерта №3.1-424/18 від 08.08.2018 р. Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, з якого вбачається, що в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля CHEVROLET ЕРІСА реєстраційний номер НОМЕР_3 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3. і 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля NISSAN X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.1. і 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації з технічної точки зору, водій сідлового тягача DAF CF85.430, реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом LAG А01013, реєстраційний номер НОМЕР_5 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3. і 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України.
При заданому комплексі вихідних даних, в умовах даної дорожньо- транспортної ситуації з технічної точки зору водій автомобіля CHEVROLET ЕPICA реєстраційний номер НОМЕР_3 в момент виникнення небезпеки для уху не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем NISSAN Х-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом застосування гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування
При заданому комплексі вихідних даних, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій сідлового тягача DAF CF85.430, реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом LAG А01013, реєстраційний номер НОМЕР_6 з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем NISSAN X-TRAIL реєстраційний мер НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування.
В даній дорожній обстановці з технічної точки зору в діях водія автомобіля CHEVROLET ЕPICA реєстраційний номер НОМЕР_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля NISSAN X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
В даній дорожній обстановці в діях водія сідлового тягача DAF CF85.430, реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом LAG А01013, реєстраційний номер НОМЕР_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, однак вона з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
(а.п.188-195).
- висновком експерта №120 КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради від 05.12.2018 року вбачається, що згідно відомостей медичних документів, потерпілий ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди 20.12.2017 року, отримав такі тілесні ушкодження: закритий перелом шийки та середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням; закритий перелом лівого надколінника зі зміщенням; закритий перелом ІІ-Ї плюсневої кістки з незначним зміщенням. З приводу вказаних травм, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в наступні періоди:
з 20.12. по 21.12.2017 року - у Рокитнівській центральній районній лікарні (медична карта № 7967 стаціонарного хворого); з 21.12.2017 по 11.01.2018 року та з 22.08. по 05.09.2018 року - в "Обласному центрі ортопедії, травматології та вертебрології" КЗ "Рівненська обласна клінічна лікарня" POP (медична карта № 14424/2100/23 стаціонарного хворого), де йому було проведено ряд оперативних втручань. З 02.07. по 19.07.2018 року - в травматологічному відділенні КЗ "Корецька обласна лікарня відновного лікування". В періоди після виписки із стаціонару ОСОБА_6 лікувалася амбулаторно у ортопеда-травматолога, а також йому періодично проводились додаткові рентгенологічні обстеження в динаміці. В початковій стадії гострого періоду травматичного процесу, враховуючи обставини, що отримані тілесні ушкодження не мали ознак небезпеки для життя потерпілого, судово-медичне визначення середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень на той період відповідало положенню п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, (Висновок експерта 56 від 03.03.2018 року).(а.п.216-220). В результаті перенесеної травми лівої нижньої кінцівки, станом на 05.12.2018 року, тобто на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи, у ОСОБА_6 мають місце наступні стійкі її наслідки:
- консолідований перелом шийки та сповільнено-консолідований (незрощений) перелом середньої третини лівої стегнової кістки синтезований інтрамедулярним стержнем, який підтверджений рентген обстеженням від 05.12.2018 року; консолідований перелом лівого надколінника з комбінованою контрактурою лівого колінного суглобу; виражене порушення статико-динамічної функції лівої нижньої кінцівки. Вказані наслідки травми зумовили стійку втрату загальної працездатності більш ніж на одну третину (більше 33%), а тому згідно п. 2.1.6. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи досліджені докази, приймаючи до уваги, що покази потерпілого ОСОБА_6 , які він давав під час судового розгляду, є послідовними, логічними і повністю узгоджуються з показами з цього ж приводу свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які також узгоджуються як між собою так і з іншими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, тому суд зазначені покази потерпілого та свідків визнає правдивими і кладе їх в основу вироку.
Таким чином, провівши судовий розгляд на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази в судовому засіданні та проаналізувавши і оцінивши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає вище перелічені докази належними та допустимими доказами по даній справі та такими, що не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності, та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена і його неправомірні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.
Тому, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вищевказаних вимог, враховує наступне.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий ( а.п.145 ), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.140;142), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.143).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до статті 66 Кримінального кодексу України, є визнання вини, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначені статтею 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до п.21 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу покарання обставину, та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки, працевлаштований. Суд приймає до уваги також те, що ОСОБА_4 на досудовому слідстві та в судовому розгляді визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, який погодився з прокурором щодо міри показання, а саме на призначенні міри покарання обвинуваченому без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України без позбавленням права керування транспортними засобами для надання можливості забезпечувати свою сім`ю. Одночасно суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним та доцільним звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням визначені у статті 76 КК України.
Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, в ході судового розгляду до обвинуваченого не застосовувались.
У справі заявлено цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі лікувального закладу Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівська центральна районна лікарня" Рокитнівської районної ради Рівненської області, лікувального закладу Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 12419,76 грн. на користь КП "Рівненська обласна лікарня" та 254,59 грн. на користь Рокитнівської районної ради Рівненської області.
У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, при цьому, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
В силу п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно розрахунків вартості лікування хворого ОСОБА_6 , виданих даними закладами за рахунок бюджетних коштів, суми коштів на його лікування відповідають, заявленим прокурором, а тому цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі лікувального закладу Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівська центральна районна лікарня" Рокитнівської районної ради Рівненської області, лікувального закладу Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину слід задовольнити у повному обсязі.
Окрім того, в даному кримінальному провадженні, потерпілим ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 235713 грн. - заподіяної майнової шкоди; а також 500000,00грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив цивільний позов не розглядати, а передати до суду для розгляду в порядку цивільного судочинства з метою залучення до участі у справі страхової компанії.
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`ю потерпілого, зобов`язана відшкодувати йому витрати на придбання ліків та проходження лікування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується фізичній особі особою, що її завдала.
При розгляді кримінального провадження, судом достовірно встановлено, що внаслідок спричиненого ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, потерпілому ОСОБА_6 , була заподіяна шкода здоров`ю, у зв`язку з чим на придбання ліків та лікарських засобів ним було витрачено 235713 грн., що повністю підтверджується фіскальними чеками, які долучені до цивільного позову, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог щодо відшкодування ОСОБА_6 моральної шкоди, то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.
У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров"я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 500000,00 грн., яку він обґрунтовує тим, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях. Тілесні ушкодження й на даний час дають про себе знати, він став інвалідом ІІ групи, проявляючись значним болем. Йому було нанесено психологічну травму. Крім того, через погіршений стан його здоров`я, він не в змозі забезпечувати матеріально свою сім`ю, так як на його утримання знаходяться малолітні діти.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він поніс, зокрема стан його здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також враховуючи, що потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню в розмірі 100000,00грн.
Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, до задоволення підлягають вимоги цивільного позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8644,50грн.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 371, 373, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі лікувального закладу Комунального некомерційного підприємства "Рокитнівська центральна районна лікарня" Рокитнівської районної ради Рівненської області, лікувального закладу Комунального підприємства "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ), на користь Рокитнівської районної ради Рівненської області (р/р 7321, МФО 899998, одержувач ГУДКСУ у Рівненській області, , код платежу 24060300) для зарахування в місцевий бюджет витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 в сумі 254 (двісті п`ятдесят чотири) грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ), на користь КП "Рівненська обласна клінічна лікарня" (р/р 0720 в ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, ) для зарахування до обласного бюджету Рівненської обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 12419 (дванадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави на підставі ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 12584 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 235713 (двісті тридцять п`ять тисяч сімсот тринадцять) грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 100000(сто тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 8644 (вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 50 коп. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.
Речові докази:
- Автомобіль NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , автомобіль Chevrolet Еріса, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_7 , вантажний сідловий тягач-е DAF CF85.430, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_8 та напівпричіп рефрижератор-е LAG А01013, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_9 , залишені на зберіганні на території Рокитнівського ВП Сардинського ВП ГУ НП в Рівненській області повернути їх власникам.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1