Справа № 161/8008/19 Провадження №11-сс/802/288/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника

власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 15 травня 2019 року (ЄРДР №0000461),

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, що було вилучено в ході проведення огляду місця події від 08.05.2019 квартири за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 і яка належить ОСОБА_10 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Непогоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що в даному випадку фактично був проведений обшук з порушенням вимог кримінального процесуального закону, також відсутні підстави, передбачені ст.170 КПК України, а саме майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Також вказує, що в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України, розгляд справи відбувся за відсутності власника майна та захисника, які були відомі слідчому. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати, та відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та власника майна, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи скарги та просили залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Питання про арешт майна розглядалось без власника майна та його представника, тому строк на апеляційне оскарження апеляційний суд вважає непропущеним, а право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, не перешкоджає апеляційному оскарженню рішення слідчого судді.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР вбачається, що проводиться досудове розслідування щодо можливої підробки товаро-супровідних документів, які були використані при переміщенні вантажу через державний кордон України, тобто за ч.1 ст.358 КК України.

Матеріалами клопотання не доведено, яким чином арештоване майно, може слугувати доказами в кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Статтею 98 КПК України визначене поняття речового доказу.

Разом з тим, доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що арештоване майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Більше того, слідчим та прокурором не надано допустимих доказів в підтвердження події кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необгрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 15 травня 2019 року про накладення арешту на майно, що було вилучено під час огляду місця події від 08.05.2019 за адресою АДРЕСА_1 , скасувати.

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, що було вилучено в ході проведення огляду місця події від 08.05.2019 квартири за адресою АДРЕСА_1 , відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді