Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/394/2019 Справа №641/8923/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до неї ст. 101 КВК України,

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї ст. 101 КВК України та положень ст. 82 КК України.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала подану заяву частково, а саме в частині застосування щодо неї ст. 101 КВК України, в частині застосування до неї ст. 82 КК України заяву не підтримала.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення заяви засудженої, пояснивши, що питання про переведення засуджених до позбавлення волі не можуть бути предметом розгляду судом під час виконання вироку відповідно до положень ст. 537 КПК України.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.07.2017, ОСОБА_5 визнана винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011) та призначено їй покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011) у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту та звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19.09.2017, апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 липня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Початок відбуття строку покарання засудженій рахується з 10 жовтня 2017 року, кінець строку покарання 10 жовтня 2023 року.

У судовому засіданні встановлено, що засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» з 24 червня 2019 року, до цього часу знаходилась у ДУ «Уманська виправна колонія № 129».

За час відбування покарання у ДУ «Уманська виправна колонія № 129» до ОСОБА_5 застосовувались заходи заохочення, а саме у вигляді подяки.

В матеріалах особової справи міститься характеристика на засуджену ОСОБА_5 з ДУ «Качанівська виправна колонія № 54», яка порушень режиму не допускала, не конфліктна, дотримається правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Після прибуття ОСОБА_5 до ДУ «Качанівська виправна колонія № 54», вона працевлаштована та на наданий час працює швачкою з відрядною формою оплати праці.

Термін застосування зміни умов тримання засудженої ОСОБА_5 , згідно ст. 101 КВК України, підлягає за відбуттям 1/3 призначеного строку покарання, а саме з 10.10.2019.

Відповідно до витягу з протоколу № 31 засідання комісії ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» з розгляду питань про зміну умов тримання на підставі ст.ст. 100, 101 КВК України від 16.10.2019, засудженій ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Частина 1 статті 100 КВК України закріплює, що залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі її наявності, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії іншого виду.

Згідно ч. 2 ст. 100 КВК України, зміна умов тримання в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії. У разі якщо така постанова передбачає збільшення обсягу встановлених обмежень і більш суворі умови тримання, вона погоджується із спостережною комісією.

Відповідно до ст. 101 КВК України, засуджені, які стають на шлях виправлення, переводяться у колоніях мінімального і середнього рівня безпеки - до дільниці соціальної реабілітації після фактичного відбуття не менше третини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Статтею 537 КПК України закріплено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років, про звільнення від покарання за хворобою, про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України, про застосування покарання за наявності кількох вироків, про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Отже, питання про переведення засуджених до позбавлення волі в межах однієї колонії відповідно до ст. 101 КВК України здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії, а не вирішується судом в порядку ст. 537 КПК України, а тому у клопотанні засудженої ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 101 КВК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до неї ст. 101 КВК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1