Справа № 303/6122/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.10.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , заявника - ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/511/19 за клопотанням про арешт майна, в тому числі автомобіля, в якому ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 18.09.2019.

Слідчий СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 , власником якого, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію, є ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), та виявлені в ньому і біля нього безпосередньо після затримання п`ять пар рукавиць, балаклаву, два ножі, кепку, балончик з сльозоточивим газом, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.09.2019 під № 0001074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Як убачається зі змісту клопотання в ніч на 15.09.2019 невідомі особи намагались викрасти з новобудови по АДРЕСА_1 штукатурну машину, однак свій умисел до кінця не довели так як були помічені власником дворогосподарства ОСОБА_11 .

Приблизно о 02:00 15.09.2019 на автодорозі «Київ-Чоп» поблизу с. Великі Лучки поліцейськими був зупинений автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався на великій швидкості у напрямку від цього села. При огляді цього транспортного засобу в різних місцях у ньому було виявлено чотири пари рукавиць, балаклаву, два ножі, кепку, балончик з сльозоточивим газом, і ще пару рукавиць на землі позаду автомобіля.

Клопотання мотивоване тим, що вказані транспортний засіб і предмети потребують збереження, оскільки є знаряддями злочину, зберегли на собі його сліди, а тому речовими доказами і потрібні слідчому для проведення експертиз, інших слідчих дій з метою пошуку інших доказів кримінального правопорушення та причетних до нього осіб.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 18.09.2019 клопотання задоволено: на автомобіль, п`ять пар рукавиць, балаклаву, два ножі, кепку, балончик з сльозоточивим газом накладено арешт. Матеріали кримінального провадження, на переконання слідчого судді, містять достатні підстави вважати вказане у клопотанні майно таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заявник ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , який стверджує, що є власником автомобіля «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 , з ухвалою слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль, не погодився і в апеляційній скарзі просить її в цій частині скасувати та постановити нову ухвалу, якою дозволити йому користування цим транспортним засобом. В обґрунтування своєї вимоги вказує, що слідчий і прокурор не довели: того, що об`єкт по вул. Різна 6 в с. Великі Лучки є житлом і належить ОСОБА_11 ; того, що об`єктом замаху на крадіжку була саме штукатурна машинка, якої, до того ж, під час огляду місця події не було виявлено; що для замаху на крадіжку використовувався саме цей транспортний засіб. Стверджує, що в основу припущень слідчого покладено плутані, суперечливі та нічим не підтверджені пояснення ОСОБА_11 . Вважає, що правової підстави для арешту майна слідчий суддя не встановив, не звернув уваги на те, що автомобіль потрібен йому для забезпечення власної життєдіяльності і не розглянув можливості проведення з автомобілем необхідних слідчих дій без обмеження його права користування своїм майном.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст клопотання, ухвали слідчого судді і апеляційної скарги, пояснення заявника і його представника, які підтримали апеляційні вимоги, заперечення проти них прокурора, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В частині накладення арешту на п`ять пар рукавиць, балаклаву, два ножі, кепку, балончик з сльозоточивим газом, а також в частині обмеження права розпорядження транспортним засобом та його відчуження ухвала слідчого судді не оскаржується, тому цій частині вона апеляційним судом не переглядається.

Кримінальним правопорушенням, що його передбачено ч.3 ст. 185 КК України, є крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

З показань потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що в ніч на 15.09.2019 на огороджену територію належної йому новобудови в с. Великі Лучки, з метою крадіжки, на його думку, штукатурної машини (станції) вартістю приблизно 10000 євро, проник невстановлений чоловік, одягнутий у куртку з капюшоном, який, будучи виявленим, розпилив йому в лице сльозоточивий газ, кинув у нього шматком цегли, влучивши в руку, і втік. Переслідуючи цього чоловіка, він, на відстані приблизно ста метрів, бачив, як той сів в автомобіль чорного кольору. Повернувшись додому, від сусідів він довідався, що у с. Ключарки поліцейські затримали підозрілий автомобіль. Прибувши на місце, він упізнав і затриманий автомобіль і особу, яка знаходилась у ньому, як ту, що розпилила йому в лице сльозоточивий газ.

Такий перебіг обставин кримінального правопорушення передбачає, що на транспортному засобі можуть залишитись сліди, які, при відповідному процесуальному оформленні, можуть бути визнані доказами цього кримінального правопорушення.

Частина перша статті 170 КПК України арештом майна визначає позбавлення права на відчуження, розпорядження та /або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з пунктом 1 частини 2 та частиною 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, згідно з приписом частини четвертої цієї ж статті застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Зі змісту клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим і слідчим суддею додержані не в повній мірі.

На момент звернення з клопотанням до слідчого судді слідчий мав у своєму розпорядженні відомості, які давали підстави підозрювати, що автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України: можливо зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ці ж відомості давали підстави припустити існування ризиків приховування автомобіля, знищення або перетворення слідів, які на ньому залишились, і перешкоджання у такий спосіб кримінальному провадженню.

Враховуючи наявність цих ризиків, правову підставу для арешту транспортного засобу, апеляційний суд приходить до висновку про розумність та співмірність обмеження права власності на нього завданням цього кримінального провадження.

Між тим ОСОБА_6 стверджує, що він спав в автомобілі на момент його зупинення поліцейськими, до подій, про які розповідає потерпілий, непричетний і не знає, звідки в автомобілі рукавиці, кепка, балаклава, ножі та балончик. Автомобіль вилучений і поміщений на штрафний майданчик місяць тому, до слідчих дій не залучається, в той час як він і його сім`я гостро потребують власний транспортний засіб для належної організації свого життя: поїздок на роботу, до закладу охорони здоров`я тощо. Арешт транспортного засобу в існуючій формі ОСОБА_6 вважає незаконним і несправедливим обмеженням його права.

На спростування цих тверджень прокурор у судовому засіданні пояснив, що право власності ОСОБА_6 на автомобіль, а також його пояснення по суті кримінального провадження викликають сумніви, що за показаннями потерпілого, які не можуть бути відкинуті без належної перевірки, саме цей автомобіль використовувався під час замаху на крадіжку, однак потерпілий у даний час перебуває за межами України і провести з його участю слідчі дії неможливо. Зауважив, що всі особи, які знаходились в автомобілі на момент його зупинення поліцейськими, дати пояснення відмовились, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні розпочато 15.09.2019. Про підозру в учиненні кримінального правопорушення у ньому нікому не повідомлено. Переконливих даних, які давали б підстави вважати що ОСОБА_6 або автомобіль, на який накладено арешт, причетні до кримінального правопорушення, або що вказаний автомобіль зберігає на собі сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є майном підозрюваного і може підпасти під конфіскацію майна, як вид покарання, прокурор слідчому судді і апеляційному суду не надав.

Апеляційний суд вважає, що за таких обставин накладений шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування арешт автомобіля є неспівмірним завданням кримінального провадження обмеженням прав його користувачів, призводить до наслідків, які суттєво позначаються на їх законних інтересах, а тому суперечить припису ч.4 ст. 173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 18.09.2019, якою накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0001074 в частині заборони користування ним, скасувати.

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучений у кримінальному провадженні № 0001074 автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» з реєстраційним номерним знаком Словаччини НОМЕР_1 , шляхом заборони розпорядження ним та його відчуження.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Копію постанови негайно надіслати слідчому і прокурору для виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, підлягає негайному виконанню, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: