Справа № 153/15/13-к
Провадження №:1/138/1/19

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання захисника ОСОБА_14 про закриття кримінальної справи за строками давності відносно підсудного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 10.09.1997 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.5 ст.185, ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_5 за ч.5 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.185, ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 за ч.5 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_16 за ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального висновку ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, маючи непогашену судимість від 10.09.1997, на шлях виправлення не став, а упродвож 2000-2004 років вчинив низку тяжких та особливо тяжких злочинів на території смт.Томашпіль та Томашпільського району, Вінницької області.

Так, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, з ініціативи ОСОБА_7 вирішили вчинити крадіжку майна у приватного підприємця ОСОБА_18 . ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , взявши з собою заздалегідь приготовані монтировку, рукавички, ліхтарик, 16 березня 2000 року, о 2 год., на невстановленому слідством автомобілі приїхали до гаража гр.-на ОСОБА_19 , розташованого по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спостерігали за оточуючою обстановкою для того, щоб не бути викритими під час вчинення злочину, а ОСОБА_7 , за допомогою монтировки, зламав навісний замок на дверях гаража. Після цього всі разом проникли в гараж звідки таємно викрали 130 кг. ядер горіхів по ціні 11, 5 грн. за 1 кг. на суму 1495 грн., 60 кг. гарбузового насіння по ціні 4,5 грн. за 1 кг., на суму 270 грн., 60 кг. шипшини по ціні 2,5 грн. за 1 кг., на суму 150 грн., а всього на загальну суму 1915 грн., що у 112 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на час вчинення злочину складав 17 грн. (1915 : 17 =112).

Викрадене майно ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , реалізували та отримані гроші, розподілили порівну між усіма членами групи.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 з ініціативи ОСОБА_7 вирішили вчинити крадіжку майна гр-на ОСОБА_21 в смт.Томашпіль, Вінницької області. З метою досягнення свого злочинного умислу ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , для перевезення викраденого майна залучили до вчинення злочину ОСОБА_20 у якого в користуванні був автомобіль ГАЗ 53, підготували монтировку. плоскогубці, рукавиці, ліхтарик та 14 квітня 2001 року, о 22 годині, на автомобілі ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 приїхали на ПМК 17 в смт.Томашпіль Вінницької області, до солярного цеху, який орендував ОСОБА_21 ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спостерігали за оточуючою обстановкою для того, щоб не бути викритими під час вчинення злочину, а ОСОБА_7 за допомогою плоскогубців, демонтував лист шиферу на даху солярного цеху та через утворений отвір проник у приміщення, після чого, відкрив двері цеху з середини. ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 проникли в приміщення звідки перенесли на територію ПМК шкури великої рогатої худоби загальною вагою 1500 кг. по ціні 7,5 грн. за 1 кг. та повідомили ОСОБА_16 .

Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , на автомобілі ГАЗ 53, під керуванням останнього, заїхали на територію ПМК, де всі разом погрузили шкури на кузов автомобіля і перевезли для зберігання до завчасно обраного нежилого будинку в с.Комаргород, Томашпільського району, Вінницької області на території "Шовкорад-госпу".

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_20 таємно повторно викрали майна ОСОБА_21 на загальну суму 11250 грн., що у 661 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на час вчинення злочину складав 17 грн. (11250 : 17 = 661).

Викрадене майно, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 реалізували, а виручені гроші поділили між учасниками вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою незаконного заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , вирішили вчинити крадіжку з гаража приватного підприємця ОСОБА_18 ОСОБА_9 та ОСОБА_24 на автомобілі BA3-21013 д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали на ПМК-17 смт. Томашпіль Вінницької області, де попередньо оглянули гараж ОСОБА_18 . Після цього, підготували ножі, клещі, ліхтарик, рукавиці. Обравши час вчинення злочину, знаючи, що ОСОБА_18 закуповує товар на ринках, 26.03.2003 о 24 год., ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 на автомобілі ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 на автомобілі "Газель" приїхали до гаража ОСОБА_18 , який розташований на ПМК-17 смт.Томашпіль Вінницької області, по вул. Будівельників, напроти будинку № 3. Залишивши автомобіль в лісополосі, біля автодороги Томашпіль-Ямпіль, де ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , спостерігали за оточуючою обстановкою для того, щоб їх не викрили під час вчинення злочину. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , з тильної сторони гаража, вилізли на дах де за допомогою заздалегідь приготованих клещів, зняли лист шиферу та по черзі, ножівочним полотном перерізали металеві грати. Через утворений отвір, ОСОБА_9 проник в середину гаража та подавав ОСОБА_4 мішки з горіхами, який передавав їх по черзі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та Лукіянчину, які, складали на гужову повозку ОСОБА_7 , а той перевозив до автомобіля "Газель".

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , таємно повторно викрали майно ОСОБА_18 а саме 66 мішків горіхів, вагою по 35 кг. кожний, по ціні 10 грн. за 1 кг., загальною вагою 2310 кг., на загальну суму 23100 грн., що у 1358 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на час вчинення злочину складав 17 грн. (23100 : 17 = 1358).

Викрадене майно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 автомобілем "Газель" перевезли до завчасно обраного для зберігання. викраденого майна, нежилий будинок в АДРЕСА_3 , після чого реалізували та виручені кошти розподілили між собою.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та невстановленими слідством особами, вирішили вчинити крадіжку зі складу «Племзаводу Вила" в с.Вила, Томашпільського району, Вінницької області. Для того, щоб перевезти викрадене, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 залучили до вчинення даної крадіжки невстановлену слідством особу у якої в користуванні був вантажний автомобіль ГАЗ 53, підготували пристрої для відкриття запираючих пристроїв, мішки для перенесення викраденого, ліхтарик, рукавиці. Обравши час вчинення крадіжки, ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на автомобілі ВАЗ21013, д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_7 на гужовій повозці, 16.04.2003 о 01 год. приїхали до складу "Племзавод Вила" в с.Вила, Томашпільського району, Вінницької області ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , знаходилися на вулиці де спостерігали за оточуючою обстановкою, щоб їх та інших учасників не викрили під час вчинення злочину, а ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , скориставшись драбиною, яку завчасно приготували та привезли з собою, відігнувши металевий прут в решітці віконного отвору, проникли в приміщення складу, де в мішки набирали насіння буряка та передавали ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановленій слідством особі, які в свою чергу грузили мішки з викраденим на гужову повозку. ОСОБА_7 , після того, як загрузили викрадене, за два рази, перевіз до невстановленого слідством вантажного автомобіля, водій якого чекав в обумовленому місці, де з не встановленою слідством особою, перевантажив викрадене до кузова автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені слідством особи таємно повторно викрали з приміщення складу «Племзавод Вила» насіння цукрового буряка в кількості 1278 кг., по ціні 37,67 грн. за 1 кг., на загальну суму 48142, 26 грн., що у 2831 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на час вчинення злочину складав 17 грн. (48142,26 : 17 =2831).

Всього ОСОБА_7 викрав чужого майна на загальну суму 84 407,26 грн., що у 4965 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а саме у період з березня 2000 року по грудень 2003 року на суму 84407,26 грн., що у 4965 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який на час вчинення злочинів складав 17 грн. 84407,26:17=4965).

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжки вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у приміщення та інші сховища, вчинені в особливо великих розмірах.

Захисником ОСОБА_14 в судовому засіданні було заявлено клопотання в інтересах підсудного ОСОБА_7 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності, оскільки відповідно до обвинувального висновку, останнє правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 , мало місце 16.04.2003.
Підсудній ОСОБА_7 надав свою згоду на закриття кримінальної справи на підставі ст.49 КК України. Останньому було роз`яснено, що ця підстава є нереабілітуючою та наслідки закриття справи.
Прокурор, інші захисники та підсудні в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту.
Заслухавши клопотання захисника, думку підсудного ОСОБА_7 , прокурора, інших підсудних та захисників, дослідивши матеріали кримінальної справи в нарадчій кімнаті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, враховуючи таке.
Підсудній повідомив, що йому суть обвинувачення зрозуміла і клопотання свого захисника він підтримав.
Події злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 мали місце 16.03.2000, 14.04.2001, 26.03.2003 та 16.04.2003, тобто більше ніж 15 років до дати розгляду даного клопотання
Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно п.5 ч.1 ст.7-1 КПК України (у редакції 1960 року) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до ст.11-1 КПК України (у редакції 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на час вирішення такого клопотання в межах даної кримінальної справи, зокрема, щодо зупинення перебігу давності чи її переривання суду не надано, так як і доказів вчинення ОСОБА_7 нових злочинів середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких злочинів і про такі обставини суду не повідомлено.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від криміналь-ної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Таким чином, враховуючи викладене та положення вказаних вище норм, суд не вбачає жодних правових підстав та фактичних обставин для відмови в задоволенні такого клопотання сторони захисту.
На підставі викладеного і керуючись ст.12, ст.49, 185 КК України, п.5 ч.1 ст.7-1, ст. 11-1, 349 КПК України (у редакції 1960 року) суд,
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, звільнивши його від кримінальної відповідальності.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1