УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2019 року

м. Київ
справа № 592/6845/19
провадження № 51-3252ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» (далі ТОВ «Мобіжук»), на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 травня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 11 травня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ТОВ «Мобіжук», про скасування постанови слідчого про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна, зобов`язання припинити незаконну дію утримання грошових коштів вилучених під час обшуку, скасування постанови про визнання вилученого під час обшуку майна та грошових коштів речовими доказами, зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17 травня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ТОВ «Мобіжук», на вищезазначену ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судове рішення апеляційного суду і закрити кримінальне провадження або призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд позбавив його права на оскарження судового рішення, що призвело до створення йому перешкод у доступі до правосуддя. Ухвала апеляційного суду, на думку скаржника, постановлена незаконним складом суду одноособово.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 307 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Статтею 309 КПК передбачений, вичерпний перелік рішень слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню на досудовому провадженні.
Як убачається із судового рішення, долученого до касаційної скарги, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його скарги про скасування постанови слідчого про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна, зобов`язання припинити незаконну дію утримання грошових коштів вилучених під час обшуку, скасування постанови про визнання вилученого під час обшуку майна та грошових коштів речовими доказами, зобов`язання слідчого закрити кримінальне провадження.
Як обґрунтовано зазначено апеляційним судом рішення слідчого судді, яким відмовлено у задоволенні вищевказаної скарги, з огляду на положення статей 307, 309 КПК, апеляційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до частини 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Враховуючи, що судове рішення про відмову у відкритті провадження ухвалюється суддею-доповідачем у кримінальному провадженні одноособово, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо незаконності складу суду є надуманими.
Апеляційним судом обґрунтовано прийнято рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, з чим погоджується і колегія суддів.
Поміж іншого, прийняте судом рішення узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (пункт 41 рішення у справі «Абрамова проти України» від 18 грудня 2018 року, заява № 41988/08; пункт 78 рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року, заява № 40160/12 та інші).
Згідно пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ТОВ «Мобіжук», на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 травня 2019 року,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3