Справа № 1-КП/303/632/19
303/5153/19
Номер стат. звіту 91
В И Р О К
21 жовтня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами кримінального провадження №0000785 внесеного до ЄРДР 14.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника обвинуваченого, під час судового розгляду 21 жовтня 2019 року.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 186 КК України за таких обставин: ОСОБА_3 , 13.07.2019 близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи у коридорному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що його дії помітні для сторонніх осіб, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов потерпілого ОСОБА_6 та з лівої кишені штанів, в присутності ОСОБА_7 , який бачив вчинене діяння, відкрито викрав грошові кошти в сумі 1200,00 гривень, з яких 5 купюр номіналом по 200 гривень, одна купюра 100 гривень та дві номіналом 50 гривень. Чим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 шкоду на вище вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 186 КК України, - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 13 липня 2019 року, приблизно о 16:30 годин, у коридорному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , він підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та з лівої кишені штанів, в присутності ОСОБА_7 , який бачив все, відкрито викрав грошові кошти в сумі 1200,00 гривень. У вчиненому щиро кається, усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння. Викрадені грошові кошти повернув потерпілому повністі під час досудового розслідування. Просить призначити йому визначену в угоді міру покарання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, на підставі ст. ст. 468,469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, із зазначенням сторін, формулюванням обвинувачення та його правової кваліфікації, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини. Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 186 КК України за вказаних обставин. Між обвинуваченим у присутності захисника та прокурором в угоді досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу 75 неоподатковуваних мінімсумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана обвинуваченим, його захисником та прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про проведення судового розгляду у його відсутності, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю відшкодував йому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. При цьому, подав письмову згоду прокурору від потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Заслухавши учасників судового провадження, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дійі переходить до розгляду угоди.
Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілими письмової згоди на укладенняними угоди.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Угода про визнання винуватості, укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст. 52 КПК України.
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненнікримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, який відповідно до приписів ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а відтак підпадає під дію ч.4 ст. 469 КПК України.
Узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання установлена в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення (злочину) та з урахуванням особи обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України у виді штрафу 75 неоподатковуваних мінімсумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений. Арешт на майно не накладався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись: ст.ст.372 - 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000785 внесеному до ЄРДР 14.07.2019 року, укладену в присутності захисника 21 жовтня 2019 року.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді штрафу 75 неоподатковуваних мінімсумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1