Справа № 645/5481/19
Провадження № 1-кс/645/2636/19
УХ В А Л А
Іменем України

03 вересня 2019 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002133 від 01 вересня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти арешт намайно, вилучене під час огляду місяця події 01 вересня 2019 року за адресою: м. Харків, Московський проспект, 198, під`їзд № 5, а саме на: мобільний телефон S-tell, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , картки дисконтні, 1 купюра номіналом 100 грн., 3 купюри номіналом 60 грн., 2 купюри номіналом 10 грн., 1 купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 5 євро, копійки різним номіналом на суму 1,20 грн.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою м.Харків, вул. Василя Мельника 7/2 невідома особа відкрито заволоділа її сумкою з особистими речами.

01.09.2019 року було проведено огляд місця події за адресою м.Харків, Московський проспект 198, під`їзд №5, під час якого було вилучено грошові кошти в сумі 181 гривня, 5 євро, копійки на суму 1,20 гривні, сумку бежеву, ганчіркову, з особистими речами потерпілої.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що 01.09.2019 року, близько 10.30, вона вийшла зі своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 та попрямувала до супермаркету «Класс», який знаходиться за адресою: м.Харків, проспект Московський, 259, для того щоб купити продукти харчування. Здійснивши покупки в супермаркеті, близько 12.00 год., вона вийшла із супермаркету та вирушила у бік свого будинку. Проходячи близько домів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , потерпіла тримала в руках свою жіночу сумку бежевого кольору, в якій були її особисті речі, а саме: гаманець, пенсійне посвідчення, грошові кошти (у розмірі 181 грн, 5 євро, та копійками точну кількість яких вона не пам`ятала), картка приват банку для безкоштовного проїзду у метрополітені, окуляри, телефон марки S-TELL, модель S1-08, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , дисконтні картки. В цей час, приблизно о 12.10 год., до неї зі спини підбіг раніше не знайомий їй хлопець, який схопив її сумку та побіг у невідомому напрямку, в зв`язку з чим остання звернулась в поліцію. Приблизно через 10 хвилин приїхали співробітники поліції та запропонували присісти до автомобілю, для того щоб проїхати по дворах та спробувати знайти цього хлопця. Проїжджаючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , потерпіла побачила чоловіка, який її пограбував та вказала на це співробітникам поліції. В цей момент він побачив поліцейську машину та почав тікати, але співробітники поліції його наздогнали. При ньому сумки потерпілої з особистими речами вже не було. Співробітники поліції спитали в нього де він подів її сумку на що він відповів, що залишив її в будинку АДРЕСА_3 , а саме в під`їзді №5, у підвальному приміщенні.

У ході огляду предметів від 02.09.2019, який було проведено в присутності потерпілої, вона впізнала свою суму та особисті речі, які були в неї відкрито викрадено.

Таким чином, виявлені в ході огляду місця події речі є речовими доказами вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення виникла необхідність звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що вилучені під час огляду речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню, що вказує на реальні ризики приховування, пошкодження, знищення, втрату, перетворення, передачі, відчуження зазначеного майна, яке має бути використано як речові докази у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом телефонограми. Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98КПК України.

Вилучені відповідно до протоколу огляду від 01.09.2019 року предмети, які зазначені в клопотанні слідчим, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місяця події 01 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на: мобільний телефон S-tell, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , картки дисконтні, 1 купюра номіналом 100 грн., 3 купюри номіналом 60 грн., 2 купюри номіналом 10 грн., 1 купюра номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 5 євро, копійки різним номіналом на суму 1,20 грн. - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
У порядку п.4 ч. 5 ст. 173 КПК України роз`яснити потерпілій ОСОБА_4 , що їй забороняється розпоряджатися вказаним майном, у разі повернення їй майна стороною обвинувачення, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання ухвали доручити СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області та Харківській місцевій прокуратурі № 3.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя