СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6204/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2019 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2019 до Святошинського районного суду м. Києва звернулася слідчий із вищезазначеним клопотанням, обгрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 , 08.10.2018 року приблизно о 16 годині 45 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ», розташованого по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, намагався таємно викрасти чуже майно на загальну суму 323 гривні 16 копійок (без ПДВ), яке належить ТОВ «АТБ-маркет», однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий представниками охорони даного магазину.

Так, ОСОБА_4 08.10.2018 року, приблизно о 16 годині 35 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ», розташованого по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ-маркет».

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торговельного залу вказаного магазину, вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгових полиць товар, що належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме:

- Ікру «Парамушир» лососеву зернисту червону, у кількості 2 банки, вагою 120 грам, вартістю 161 гривня 58 копійок (без ПДВ), а всього товару на загальну суму 323 гривні 16 копійок (без ПДВ), які ОСОБА_4 поклав до кишені своєї куртки.

В подальшому, маючи намір таємно винести вказаний товар, ОСОБА_4 приблизно о 16 годині 45 хвилин, 08.10.2018, перетнув лінію кас та направився до виходу з магазину, тим самим вчинивши всі дії, що вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, довести злочин до кінця останній не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину разом з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», та яке він намагався таємно викрасти.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі просила змінити особисте зобов`язання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний проти вказаного клопотання не заперечував, надав у судовому засіданні заяву про відмову від послуг адвоката та слухання справи без нього.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0008096, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України., вислухавши думку прокурора, підозрюваного суд прийшов до наступного висновку.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 08.10.2018;

- показами ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_8 ;

- показами ОСОБА_9 ;

- показами свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду CD-R диску, с записом камер відео-спостереження, встановлених в приміщенні магазину «АТБ» від 09.10.2018;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2018 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

18.07.2019 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва проголошено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання.

ОСОБА_4 26.09.2019 о13 год. 05 хв. був затриманий згідно вищезазначеної ухвали від 18.07.2019 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання.

09.10.2018 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, які викривають його у вчиненні злочину, перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, змушуючи їх свідчити на його користь, вчинюватиме інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведене, можна стверджувати, що подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Матеріали клопотання не містять даних про те, що підозрюваний чинить перешкод слідству. Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а прокурором протилежного не наведено.

Частиною першою статті 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 Листа від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19.11.2012 в п. 62 зазначив: «Суд наголошує, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

При обранні запобіжного заходу враховується наявність міцних (стійких) соціальних зв`язків, а саме: сім`ї, малолітньої дитини, постійної роботи. Підозрюваний повинен мати можливість працювати і заробляти кошти на харчування, утримання близьких людей, придбання речей першої необхідності, оскільки його вина ще не доведена і він вважається невинуватим доки його вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду, як це передбачено ч. 1 ст. 62 Конституції.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу пересування, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає та можливе застосувати до підозрюваног запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної добиза адресою реестрації.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, ч. 2 ст. 187, 188 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод»,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, притягненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної добиза адресою реестрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк запобіжного заходу рахувати протягом 60 діб з 26.09.2019по 26.11.2019 до 13 год. 05 хв. включно.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем реестрації ОСОБА_4 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 28.09.2019 о ______ год. ______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний (ПІБ)________________________ підпис__________________