УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), перекладача ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 19.06.2019 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 19.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Ізраїлю ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України психотропних речовин MDMA вагою та метамфетаміну, знаходячись на території Держави Ізраїлю в Єрусалимі (точні дата, час та місце слідством не встановлено), придбав психотропну речовину MDMA, вагою 1,5 г та психотропну речовину метамфетамін, вагою 1 г, яку в подальшому заховав у поліетиленовий пакет, який в свою чергу приховав між особистими речами у валізі, з метою подальшого контрабандного переміщення з м. Тель-Авів (Ізраїль) до м. Одеса (Україна) з приховуванням від митного контролю.

19.06.2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення психотропних речовин через митний кордон України, слідуючи з Ізраїлю до України у якості пасажира літака «В-738» авіакомпанії «МАУ» рейсом № PS 788 сполученням Тель-Авів - Одеса, незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса» Одеської міської митниці ДФС (Міжнародний аеропорт «Одеса») психотропні речовини MDMA, вагою брутто 1,5 г та метамфетамін, вагою брутто 1 г, яку помістив у поліетиленовий пакет, який в свою чергу приховав у валізі між особистими речами, не задекларувавши зазначену речовину у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

19.06.2019 в ході проведення огляду місця події в службовому приміщені Міжнародного аеропорту Одеса, розташований в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт Одеса» Одеської митниці ДФС, за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, в громадянина Ізраїлю ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

- дорожня валіза червоного кольору фірми «Antler», з особистими речами громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

- експрес-тест «NARK-II» з написами «22 MANDELIN REAGENT - Methadone - Amphetamine - Methamphetamine»;

- експрес-тест з написами «01 MARQUIS REAGENT - Heroine/Morphine - MDMA/Ecstasy - Amphetamines/Meth»;

- прозорий поліетиленовий пакетик, опечатаний металевою пломбою, всередині якого знаходяться поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною бежевого кольору вагою брутто 1 г.;

- прозорий поліетиленовий пакетик, опечатаний металевою пломбою, всередині якого знаходяться поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору вагою брутто 1,5 г;

- паспорт громадянина Ізраїля НОМЕР_1 , виданий 18.07.2011 виданий на імя ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- телефон «LG» IMEI НОМЕР_2 , чорного кольору,

- смартфон фірми «iPhoneoS», FCCID: BCJ-E2944A, який має пін код НОМЕР_3 , добровільно наданий ОСОБА_10 (Ben Gait Avraham);

- квиток на авіарейс № PS788 літаку «В-738» авіакомпанії «МАУ» сполученням «Тель-Авів-Одеса» від 19.06.2019;

- корінець від багажу авіарейсу № PS788 літаку «В-738» авіакомпанії «МАУ» від 19.06.2019;

Крім цього, в ході огляду місця події вилучено:

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.06.2019 про митний огляд громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 );

- копія роздруківки списку пасажирів літаку «В-738» авіакомпанії «МАУ» рейс № PS788 сполученням Тель-Авів-Одеса, на 3 аркушах.

Також, вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор та слідчий в судовому засідання підтримали клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання слідчого, окрім паспорта громадянина Ізраїлю.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч.2 ст.305 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, майно вилучене 1906.2019 року під час проведення огляду місця події може містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні та може підлягати конфіскації майна як виду покарання при винесені вироку.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Щодо накладення арешту на паспорт.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на паспорт.

Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучений документ відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

У урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Більш того, на переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначений в клопотанні паспорт, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений перелік документів, які дозволяють вільне пересування громадян за винятком обмежень, які встановлені законом.

За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на паспорт громадянина Ізраїля НОМЕР_1 , виданий 18.07.2011 виданий на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки слідчий в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 19.06.2019 року, а саме митного посту « Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, а саме на:

- дорожня валіза червоного кольору фірми «Antler», з особистими речами громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

- експрес-тест «NARK-II» з написами «22 MANDELIN REAGENT - Methadone - Amphetamine - Methamphetamine»;

- експрес-тест з написами «01 MARQUIS REAGENT - Heroine/Morphine - MDMА/Ecstasy - Amphetamines/Meth»;

- прозорий поліетиленовий пакетик, опечатаний металевою пломбою, всередині якого знаходяться поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною бежевого кольору вагою брутто 1 г.;

- прозорий поліетиленовий пакетик, опечатаний металевою пломбою, всередині, якого знаходяться поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору вагою брутто 1,5 г;

- телефон «LG» IMEI НОМЕР_2 , чорного кольору,

- смартфон фірми «iPhone 6S», FCCID: BCJ-E2944A, який має пін код НОМЕР_3 , добровільно наданий ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 );

- квиток на авіарейс № PS788 літаку «В-738» авіакомпанії «МАУ» сполученням «Тель-Авів-Одеса» від 19.06.2019;

- корінець від багажу авіарейсу № PS788 літаку «В-738» авіакомпанії «МАУ» від 19.06.2019;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.06.2019 про митний огляд громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 );

- копія роздруківки списку пасажирів літаку «В-738» авіакомпанії «МАУ» рейс № PS788 сполученням Тель-Авів-Одеса, на 3 аркушах.

В частині накладення арешту на паспорт громадянина Ізраїля НОМЕР_1 , виданий 18.07.2011 на ім`я ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
20.06.2019