ун. № 759/5857/19
пр. № 1-кп/759/753/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 80001291 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Одеської області, українця, громадянина України, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, засудженого 28.01.1997 Арцизьким районним судом в Одеській області за ч. 3 ст. 141, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна; - 29.05.2001 Саратським районним судом Одеської області за статтями 140 ч. 3, 140 ч. 2, 143 ч. 2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 13.02.2004 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 18.12.2007 Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 1 рік;

- 28.05.2008 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 26.04.2016 Малиновським районним судом м. Одеси за статтями 15 ч. 3, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до арешту на строк 4 місяці;

- 18.07.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту на строк 6 місяців;

- 23.03.2017 Сихівським районним судом м. Львова за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

- 13.10.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за статтями 190 ч. 2, 15 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

- 14.03.2018 Залізничним районним судом м. Львова за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу на суму 850 грн.; не працюючого; у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення майнового злочину, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин.

Так, ОСОБА_5 16.02.2019 приблизно о 23 год., перебуваючи в приміщенні кафе Червона Рута по вул. Зодчих, 32-А в м. Києві, намагався повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , однак не довів свій злочиннний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При цьому, ОСОБА_5 16.02.2019, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища вирішив знову вчинти крадіжку чужого майна, незважаючи на те, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та з цією метою став пересуватись по м. Києву.

З цією метою, ОСОБА_5 , проходячи повз по вуд. Зодчих, 32- А в м. Києві, помітив приміщення кафе Червона Рута, в якому він і вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зайшов всередину вищевказаного кафе Червона Рута, де на одному зі столів помітив чоловічу сумку, яка належить ОСОБА_6 , яку він і вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 16.02.2019, перебуваючи в приміщенні вищевказаного кафе Червона Рута по вул. Зодчих, 32-А в м. Києві, та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна взяв чоловічу сумку, яка належить ОСОБА_6 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 5800 грн., та не представляючі матеріальної цінності паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 .

Отримавши в такий спосіб доступ до вищевказаної чоловічої сумки, яка належить ОСОБА_6 . ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу направився до виходу із приміщення вищевказаного кафе Червона Рута, однак довести свій злочин до кінця не зміг, оскільки був затриманий працівником охорони разом із викраденим ним майном.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам, пояснивши, що дійсно 16.02.2019 приблизно о 23 год., перебуваючи в приміщенні кафе Червона Рута по вул. Зодчих, 32-А в м. Києві, намагався таємно викрасти чуже майно чоловічу сумку, в якій знахоидились грошові кошти в сумі 5800 грн. та паспорт, що належить ОСОБА_6 , однак не довів свої дії до кінця, оскільки був затриманий охоронцем даного кафе.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами статтей 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжували б покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинені ним злочини в межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З врахуванням ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а тому вирок Залізничного районного суду м. Львова від 14.03.2018, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу на суму 850 грн., слід виконувати самостійно.
Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного статтями 373-377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 14.03.2018, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили та утримувати ОСОБА_5 в ДУ Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 18.02.2019, тобто з моменту його затримання.

Речові докази в провадженні: грошові кошти на суму 5800 грн. та чоловіча сумка чорного кольору, що відповідно до постанови слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 17.02.2019, що належать та зберігаються у потерпілого ОСОБА_8 , повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: