ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1346/19 Справа № 202/6246/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001414 за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_9 про накладення арешту на рухоме майно, а саме автомобіль марки «Audi» А4 державний знак НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 та знаходиться на майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22, шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що постановою слідчого від 09 вересня 2019 року автомобіль «Audi» А4 д.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001414. Стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також у зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт майна.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто без участі апелянта та його представника. Копію ухвали було отримано лише 13 вересня 2019 року.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена із грубим порушенням кримінально-процесуального кодексу України.

Вказує, що клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , від 09 вересня 2019 року, про арешт автомобіля марки Audi А4 державний знак НОМЕР_1 , надійшло в Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська 10 вересня 2019 року, тобто з порушенням строків подачі клопотання на арешт майна.
Зазначає, що 12 вересня 2019 р. слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 було винесено ухвалу у кримінальному провадженні № 0001414 (справа №202/6246/19), якою було задоволено вищевказане клопотання слідчого про арешт майна.
Даний автомобіль залишено на відповідальне зберігання на майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ Династія-Дніпро, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська,22.
Підставою для арешту автомобіля було те, що у органу досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки Audi А4 державний знак НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію І транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , може бути предметом злочинного посягання. З метою збереження речового доказу, запобігання його знищенню чи спотворенню, або ж відчуженню, а саме автомобілю марки Audi А4 державний знак НОМЕР_1 , вилученого 06.09.2019 в ході проведення огляду, який може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою проведення відповідних судових експертиз.
Разом з тим, вважає, що в матеріалах клопотання відсутні дані про причину зупинення співробітниками УПП в Дніпропетровській області даного автомобіля, є рапорт інспектора УПП, в якому зазначено, що в ході перевірки VIN- номеру було виявлено його повне знищення, що проявлялось в механічному видалені, а саме наварюванню металевої планки, також відсутні всі дублюючи таблички на автомобілі. Однак, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 номер кузова знищено. Вважає, що співробітники УПП незаконно зупинили його автомобіль.
Зазначає, що в ході досудового слідства на момент подання клопотання про арешт даного автомобіля, не було встановлено, що автомобіль є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. А значить до нього не можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно наданих матеріалів, в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001414, відомості про яке внесені до ЄРДР від 07.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Як вбачається з матеріалів, 06 вересня 2019 року до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що приблизно о 14 год. 37 хв. біля будинку №29, що по вул. Байкальська у м. Дніпро, зупинено автомобіль «Audi» д.н. НОМЕР_1 , що був під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів працівниками УПП в Дніпропетровській області було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
06.09.2019 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 в період часу з 16 год. 30 хв. по 16 год. 50 хв. було проведено візуальний огляд автомобіля «Audi» А4 д.н. НОМЕР_1 (оскільки водій не надав свого дозволу на огляд автомобіля), в ході якого вищевказаний автомобіль було вилучено до майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро», що розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що рухоме майно, а саме автомобіль марки «Audi» А4 д.н. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є предметом вчинення кримінального правопорушення, та відповідає ст. 98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Тому, посилання апелянта на незаконність накладення арешту на вилучене під час обшуку майна, зазначені в оскаржуваній ухвалі, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
Також матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування чи відчуження.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги.
Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4