ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1426/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003582 від 05.08.2019р. про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування - до 03 жовтня 2019 року включно та визначено суму застави у розмірі 38 420 грн. до сплину терміну тримання під вартою.
Роз`яснено, що при внесенні визначеної суми застави ОСОБА_8 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України.
Як зазначено в ухвалі, слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого Київського ВИ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0003582 від 05.08.2019р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Вищезазначене клопотання слідчого вмотивоване тим, що ОСОБА_8 , маючи не погашену та не зняту у встановленому Законом порядку судимість за вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2018, яким був засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став і, під час іспитового строку, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
05 серпня 2019 року, приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний, прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом поштовху вікна, яке знаходилось в режимі провітрювання, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою та викрав належний ОСОБА_9 телевізор ТМ «Егgо» LED, вартістю зі слів потерпілого 7 500 грн. 00 коп., який знаходився в приміщенні квартири, після чого разом із викраденим майном покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. З ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
05.08.2019 відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових гюзслідувань (ЄРДР) за № 0003582.
05.08.2019 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_8 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 свою провину у вчиненому правопорушенні визнав, розкаявся.
Слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме: заявою ОСОБА_9 від 05.08.2019; протоколом огляду місця події від 05.08.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.08.2019 року (а.с.2-4).
Крім того, в клопотанні слідчий аргументує, що підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, запобігання наявним ризикам п. 1, п.3 п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, окрім застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, п.3 п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оцінивши сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, офіційного джерела доходу не має, вважав, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.З, п.5 ч.І ст. 177 КПК України, а тому обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування з визначенням застави, відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України - в сумі 38 420 грн.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 07.08.2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Зменшити визначену суму застави у розмірі 38 420 грн. до спливу терміну тримання під вартою.
Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано що клопотання слідчого необґрунтоване, не з`ясовано всі обставини справ, та як наслідок є такою, що підлягає скасуванню.

Зазначаючи, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання не порушуючи норми КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника ОСОБА_6 який наполягав на задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Між тим, судова колегія вважає не доведеним наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, проте дана обставина не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,177,178,182,183,193,194,196 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 та ст. ст.182,183 КПК України, а також враховано той факт, що офіційного джерела доходу підозрюваний не має, негативну репутацію підозрюваного та той факт, що ОСОБА_8 раніше судимий, за статтею ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став і, під час іспитового строку, підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності.
Відповідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається саме слідчим суддею, судом з урахуванням кримінального правопорушення і межі розміру застави чітко регламентовані ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, вірно зазначено, що застава у розмірах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

Більш того, ч.3 ст.183 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України та належним чином враховано вкрай негативну репутацію підозрюваного.

Доводи адвоката на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги практики Європейського суду з прав людини та враховувати п.3, п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод заслуговують на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Зазначення адвокатом ОСОБА_6 про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінально провадження безпідставні, оскільки матеріали кримінального провадження не були предметом розгляду слідчого судді.
Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Судова колегія звертає увагу слідчого на виконання не в повному обсязі вимог ч.2 ст.184 КПК України, проте на її думку, це не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування з визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: