ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2074/19 Справа № 199/1723/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000165 за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лип`янка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.07.2016 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 12.12.2017 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: - за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років; - за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухваленні вироку в частині визначення міри покарання обвинуваченому не врахував те, що ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, у скоєному не розкаявся, збиток потерпілим відшкодовано не було.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до показів потерпілої ОСОБА_9 , саме ОСОБА_8 вчинив щодо неї злочин, оскільки вона бачила його влітку 2017 року, який ходив вулицями та заглядав у двори будинків, однак обвинувачений не міг перебувати влітку 2017 року в м. Дніпро, адже в цей час відбував покарання у виді позбавлення волі, та був звільнений лише 12.12.2017 року, проте суд першої інстанції не надав оцінку цим показам.
Вказує на те, що свідок ОСОБА_10 в суді зазначив, що до проведення впізнання він та потерпіла ОСОБА_11 бачили ОСОБА_8 в поліцейському автомобілі, де на нього вказали як на особу, яка вчинила злочин. Після цього було проведено впізнання за участю потерпілої та свідка ОСОБА_10 .. Отже, вказані впізнання були проведені з порушенням вимог ч.1 ст.228 КПК України, тому відомості, які містяться у відповідних протоколах впізнання є недопустимими доказами.
Крім того, поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були допитані в суді як свідки, стверджують, що ОСОБА_8 при затриманні наголошував на тому, що сережку йому підкинули поліцейські.
Зазначає, що свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що ОСОБА_8 продав йому телефон і медаль За отвагу, яка була жовтого та червоного кольорів, між тим, вказана медаль має сріблястий колір, проте судом цим показам також не надано оцінку.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів та призначено покарання: - за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; - за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного йому майна; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, маючи непогашену судимість, знову вчинив умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин.
17.01.2018 року близько 18.00 години ОСОБА_8 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у житло, прибув до буд. АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбій з проникнення у житло, 17.01.2018 року близько 18.00 години ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, через хвіртку потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей будинку, які були не зачинені на замок, та, відкривши двері, зайшов у приміщення будинку АДРЕСА_2 , таким чином, незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на розбій, поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, 17.01.2018 року близько 18.05 години ОСОБА_8 зайшов до вітальні, яка розташована праворуч від вхідних дверей, підійшов з переду до ОСОБА_9 та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, умисно наніс своєю лівою рукою, стиснутою в кулак, не менше одного удару в обличчя ОСОБА_9 з правої сторони, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя, двох інфікованих забійних ран: в лобній області праворуч з переходом на волосисту частину голови та в лобній області ліворуч ближче до надбрівної дуги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Від вказаних ударів потерпіла ОСОБА_9 втратила свідомість та впала на підлогу кімнати.
Далі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на розбій, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, подавивши таким чином волю потерпілої до чинення можливого опору, скориставшись тим, що потерпіла перебуває без свідомості, зняв з вух потерпілої сережки із жовтого металу та забрав мобільний телефон марки «Nokia 1280», який був при ній, таким чином, заволодів вказаними речами, що належать ОСОБА_9 .
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1647,25 грн.
18.01.2018 року близько 11.00 години ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій відносно ОСОБА_9 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, прибув до буд. АДРЕСА_3 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, переліз через паркан та потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей вказаного будинку, які були відкриті, де побачив в приміщені коридору раніше незнайому йому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
18.01.2018 року приблизно об 11.05 годині ОСОБА_8 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на розбій, поєднаний з проникненням у житло, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи з корисливих мотивів, зайшов у приміщення коридору будинку АДРЕСА_3 , тим самим, незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_15 .
Далі ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні коридору, підійшов з переду до потерпілої ОСОБА_15 та, застосовуючи насильство, умисно наніс своєю лівою рукою, стиснутою в кулак, не менше одного удару в обличчя потерпілої з правої сторони, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: перелому тіла нижньої щелепи праворуч, синця на обличчі з переходом в підщелепну область та далі на грудну клітину, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Від вказаних ударів ОСОБА_15 втратила свідомість та впала на підлогу кімнати.
Далі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на розбій, поєднаний з проникнення у житло, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, подавивши волю ОСОБА_15 до вчинення можливого опору, скориставшись тим, що потерпіла перебуває без свідомості, зняв з вух потерпілої сережки із жовтого металу, які поклав до карману належної йому куртки, таким чином, заволодів вказаним майном, що належать ОСОБА_15 . Після чого ОСОБА_8 почав ходити по кімнатам зазначеного будинку, де заволодів, привласнивши, нагрудною медаллю «65 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.» та металевим хрестом «Распятие Иисуса Христа».
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2874 грн.
21.01.2018 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_8 знаходився на території домоволодіння будинку АДРЕСА_4 , де побачив раніше йому незнайомого чоловіка похилого віку ОСОБА_10 , якого попрохав зайти за вказаний будинок, щоб останній перевірив, чи немає на території домоволодіння сторонніх осіб. На вищезазначене прохання ОСОБА_10 погодився та не заперечував проти знаходження ОСОБА_8 на території домоволодіння, після чого ОСОБА_10 попрямував за будинок. В цей момент ОСОБА_8 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилась на вулиці біля вхідних дверей вищезазначеного будинку. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), вчиненого повторно.
21.01.2018 року близько 11.05 години ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грабіж, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливих мотивів, підійшов з переду до ОСОБА_11 та, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з метою подолання опору ОСОБА_11 , умисно наніс правою рукою, стиснутою в кулак, один удар в обличчя потерпілої зліва. Від вказаного удару ОСОБА_11 не втримала рівновагу та впала на землю. Далі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс не менше трьох ударів обома руками в область обличчя та голови потерпілої, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців: у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носа, в лобній області ліворуч, скроневій області ліворуч вниз на лівій щоці, в передвушній області ліворуч на лівій щоці; 2-х саден на спинці носу з переходом на бічні поверхні; 2-х синців: на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну область, вниз на проекцію кута нижньої щелепи та далі в підщелепну область до нижньої третини шиї та в проекції лівої ключиці ближче до грудини, які за своїм характером (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Подавивши волю потерпілої до вчинення можливого опору, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, вчиняючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 зірвав з лівого вуха ОСОБА_11 належну їй сережку із жовтого металу, після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 858,83 грн.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, у задоволенні апеляційної скарги захисника просила відмовити, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи захисника щодо невідповідності висновків суду та істотних порушень вимог КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Так вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за епізодом від 17.01.2018 року підтверджується показами потерпілої ОСОБА_9 , наданих нею в судовому засіданні, відповідно до яких, 17.01.2018 року у вечірній час у її будинок АДРЕСА_2 без запрошення зайшов ОСОБА_8 , який з невідомих причин почав наносити їй удари в область голови, від яких вона втратила свідомість. Після того, як вона опритомніла, виявила, що в неї пропали мобільний телефон марки «Nokia 1280» та її золоті сережки, які до нападу були на вухах.
Крім того, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він в січні 2018 року, приблизно через тиждень після Різдва Христового, придбав у ОСОБА_8 медаль за відвагу, старенький мобільний телефон марки «Nokia» та хрестик приблизно за 200 грн. Через деякий час до нього звернулися працівники поліції, які цікавилися вказаними речами, на що він відразу повідомив про факт їх придбання та повернув їх слідчому.
Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події зі схемою до нього від 19.01.2018року, де під час огляду будинку АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 11 папілярних візерунків, які були виявлені на поверхні шафи, яка розташована у залі (а.п. 58 т.1);
- протоколом отримання зразків відбитків та відтисків обох рук для експертизи від 30.01.2018 року (а.п. 61 т.1);
- висновком судової трасологічної експертизи № 26/4.6/134 від 06.02.2018 року, відповідно до якого, шість слідів пальців рук, які були вилучені 19.01.2018 року при огляді місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Делегатська, 122, залишені особою, відбитки (відтиски) рук якої заповнені на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п. 79-84 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 533е від 20.02.2018 року, відповідно до якого, у потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя, двох інфікованих забійних ран: в лобній області праворуч з переходом на волосисту частину голови та в лобній області ліворуч ближче до надбрівної дуги. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як на три тижні (21 день). Виявлені тілесні ушкодження на голові та обличчі у потерпілої спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що дів (діяли) в область голови та обличчя (а.п. 107-109 т.1);
- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 06.02.2018 року, де потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих, на фотокартці під № 2 впізнала особу за рисами обличчя, за національністю, яка вчинила викрадення її майна із застосуванням фізичної сили. Відповідно до довідки на фото під № 2 зображений ОСОБА_8 (а.п. 65-68 т.1);
- протоколом проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 19.02.2018 року, де потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих пояснила та відобразила події, які мали місце 17.01.2018 року за місцем її проживання по АДРЕСА_2 (а.п. 112-114 т.1);
- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 535е від 20.02.2018 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує потерпіла ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за її участю 19.02.2018 року (а.п. 110-111 т.1);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2018 року, де свідок ОСОБА_14 в присутності понятих, на фотокартці під № 2 впізнав за рисами обличчя, за зовнішністю циганської національності та одягом особу, у якої він 20.01.2018 року придбав мобільний телефон марки «Nokia», металевий хрестик та нагрудну медаль. Згідно довідки до протоколу на фото під № 2 зображений ОСОБА_8 (а.п. 74-77 т.1);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих впізнала за зовнішніми ознаками та формою під № 1 належний їй мобільний телефон «Nokia 1280» чорного кольору, який має потертості у зв`язку з експлуатацією, та іmei: 358635/04/702310/7 (а.п. 117-118 т.1).
Колегія суддів вважає, що покази потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Доводи захисника про те, що обвинувачений влітку 2017 року перебував під вартою, а тому ОСОБА_9 не могла його бачити на вулиці, де мешкає, як вона зазначала в судовому засіданні суду першої інстанції, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_9 , так як не стосуються часу вчинення злочину.
Колегія суддів вважає, що покази, надані потерпілою, узгоджуються з висновком судової трасологічної експертизи № 26/4.6/134 від 06.02.2018 року, відповідно до якого, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_9 11 папілярних візерунків - належать ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 06.02.2018 року, згідно якого потерпіла впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 17.01.2017 року здійснила щодо неї розбійний напад.
Також покази потерпілої узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 19.02.2018 року за її участю та додатковим висновком судово-медичної експертизи № 535е від 20.02.2018 року, яким встановлено, що локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує потерпіла ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за її участю 19.02.2018 року.
Крім того, покази свідка ОСОБА_14 узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2018 року, де свідок впізнав обвинуваченого як особу, у якої він 20.01.2018 року придбав мобільний телефон марки «Nokia», а також з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018 року, де потерпіла впізнала належний їй телефон, який був виданий ОСОБА_14 працівникам поліції.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за епізодом від 18.01.2018 року, та за обставин, викладених у вироку, також відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а саме показами свідків ОСОБА_16 , яка є донькою потерпілої ОСОБА_15 , та ОСОБА_17 , який є онуком потерпілої, та які повідомили, що зі слів ОСОБА_15 їм стало відомо про те, що на неї здійснив напад чоловік циганської національності на прізвисько ОСОБА_18 , який її бив, та від ударів потерпіла втратила свідомість, також у лікарні було помічено, що з вух ОСОБА_15 зникли сережки, а з будинку - медаль та хрест.
Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується показами свідка ОСОБА_14 , зазначеними вище, щодо придбання ним у обвинуваченого в січні 2018 року медалі за відвагу та хрестика, які ним були повернуті працівникам поліції.
Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2018 року, де свідок ОСОБА_14 в присутності понятих, на фотокартці під № 1 впізнав за рисами обличчя, за зовнішністю циганської національності та одягом особу, у якої він 20.01.2018 року придбав мобільний телефон марки «Nokia», металевий хрест із зображенням Ісуса Христа та нагрудну медаль із зображенням «65 років ВВВ». Згідно довідки до протоколу на фото під № 1 зображений ОСОБА_8 (а.п. 145-148 т.1);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_15 впізнала хрест, який був розташований під № 3, за зовнішніми ознаками та формою, а саме: металевий хрест із зображенням Ісуса Христа, розміром 23 см. (а.п. 162-163 т.1);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками до нього від 06.02.2018 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_15 в присутності понятих, на фотознімку № 3 впізнала особу, яка 18.01.2018 року, шляхом застосування до неї фізичного насильства, відкрито заволоділа її майном. Згідно довідки до протоколу на фотознімку за № 3 зображений ОСОБА_8 (а.п. 136-139 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 530е від 20.02.2018 року, де у потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому тіла нижньої щелепи праворуч, синця на обличчі з переходом в підщелепну область та далі на грудну клітину. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Тілесні ушкодження на обличчі спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, яким могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями, що діяв (діяли) в область обличчя, що підтверджується характером та локалізацією виявлених у неї тілесних ушкоджень. Враховуючи наявність кісткової патології (перелом нижньої щелепи праворуч), можливо вказати, що виявлені тілесні ушкодження є не характерними для спричинення власною рукою (а.п. 153-154 т.1);
- протоколами проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 19.02.2018 року (а.п. 158-161 т.1) та додаткового слідчого експерименту від 13.03.2018 року (а.п. 201-204 т.1), де потерпіла ОСОБА_15 в присутності понятих детально розповіла та показала, як 18.01.2018 року приблизно об 11.00 годині вона за місцем свого проживання зазнала розбійного нападу, під час якого отримала тілесні ушкодження, після чого втратила свідомість та впала на підлогу;
- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 769е від 15.03.2018 року, відповідно до якого, враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені і від 1-ї механічної дії. Після отримання тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_15 могла втратити свідомість. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не характерні для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту.
Колегія суддів вважає, що покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 , відповідно до показів свідка ОСОБА_14 , продав йому телефон і медаль За отвагу, яка була жовтого та червоного кольорів, хоча вказана медаль має сріблястий колір, є такими, що не спростовують висновків суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_15 , оскільки свідок вказав на особу, в якої він купив речі та їх ознаки.
Колегія суддів вважає, що покази, надані свідком ОСОБА_14 , узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2018 року, де свідок впізнав обвинуваченого як особу, у якої він 20.01.2018 року придбав металевий хрест із зображенням Ісуса Христа та нагрудну медаль із зображенням «65 років ВВВ», а також з протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018 року, де потерпіла впізнала належний їй хрест, який був виданий ОСОБА_14 працівникам поліції.
Крім того, покази потерпілої узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 19.02.2018 року та додаткового слідчого експерименту від 13.03.2018 року за її участю та додатковим висновком судово-медичної експертизи № 739е від 15.03.2018 року, яким встановлено, що виявлені у потерпілої ОСОБА_15 тілесні ушкодження, могли бути спричинені і від 1-ї механічної дії, після отримання яких потерпіла ОСОБА_15 могла втратити свідомість, при цьому враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не характерні для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 , які підтвердили спричинення обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень та відкрите заволодіння її майном.
Крім того, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в судовому засіданні показали, що в січні 2018 року вони були понятими при огляді речей обвинуваченого ОСОБА_8 , під час якого з кишені куртки була вилучена сережка з металу жовтого кольору.
Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 року, де слідчим в присутності понятих, під час огляду правої кишені куртки ОСОБА_8 було виявлено предмет, схожий на сережку із жовтого металу, з інкрустованим каменем світло-рожевого кольору (а.п. 8-9 т.1);
- протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 року, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого з правої сторони від входу знаходиться будинок, прямо інший будинок, з крильця біля якого на землі виявлена сережка з камінням світло-рожевого кольору (а.п. 10-12 т.1);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 , які в присутності понятих впізнали ОСОБА_19 як особу, яка 21.01.2018 року із застосуванням насилля, відкрито заволоділа майном потерпілої (а.п. 15-18, 19-23 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 262е від 25.01.2018 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців: у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носа, в лобну область ліворуч, скроневу область ліворуч та вниз на ліву щоку, в передвушній області ліворуч та на лівій щоці; 2-х саден на спинці носу з переходом на бічні поверхні; 2-х синців: на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну область, вниз на проекцію кута нижньої щелепи та далі в підщелепну область до нижньої третини шиї та в проекції лівої ключиці ближче до грудини. Виявлені у неї тілесні ушкодження спричинені від не менш як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та тулуба, яким могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння, можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 3-5 діб до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту, знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою, але, враховуючи їх кількість, експерт вважав не характерним їх спричинення власною рукою потерпілої;
-протоколом проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 20.02.2018 року, де потерпіла ОСОБА_11 в присутності експерта та понятих детально розповіла механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 21.01.2018 року та про заволодіння останнім її сережками;
- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 553е від 21.02.2018 року, відповідно до якого, враховуючи обставини справи, дані протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.
Колегія суддів вважає, що покази потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Доводи захисника про те, що впізнання за участю потерпілої та свідка були проведенні з порушенням вимог ч.1 ст.228 КПК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, відповідно до матеріалів кримінального провадження, жодних зауважень чи доповнень від учасників цієї процесуальної дії, в тому числі від ОСОБА_8 , не надходило.
Затримання ОСОБА_8 відбувалося після вчинення злочину, а тому те, що потерпіла та свідок ОСОБА_10 його бачили в автомобілі поліції не свідчить про недопустимість отриманих за їх участю доказів.
Крім того, потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_10 і під час судового розгляду підтвердили щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину.
Посилання захисника на те, що поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в судовому засіданні зазначали, що ОСОБА_8 при затриманні наголошував на тому, що сережку йому підкинули поліцейські, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки твердження обвинуваченого щодо неналежності йому знайденої у його кишені речі потерпілої, не спростовує висновку суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення щодо ОСОБА_11 .. Такі показання понятих свідчать лише про пояснення ОСОБА_8 , а не про обставини, свідками яких вони були.
Колегія суддів вважає, що покази надані потерпілою та свідком узгоджуються з протоколами огляду місця події з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 року, відповідно до яких, у кишені куртки ОСОБА_8 було виявлено сережку із жовтого металу, з інкрустованим каменем світло-рожевого кольору та таку ж сережку було виявлено на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , а також з протоколами пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 року, згідно яких потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_8 як особу, яка 21.01.2017 року спричинила потерпілій тілесні ушкодження та відкрито заволоділа її майном.
Також покази потерпілої узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 20.02.2018 року за її участю та додатковим висновком судово-медичної експертизи № 553е від 21.02.2018 року, яким встановлено, що локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд не знаходить.
Отже, суд дійшов висновку, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду як в суді першої інстанції, так й в апеляційній інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому злочинів та доведеності вини у їх вчиненні.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, а тому не вбачає причин для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги захисника.

Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії особливо тяжких та тяжкого злочинів; дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочини, маючи непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має посередню характеристику за місцем перебування під вартою; обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку; обставин, що пом`якшують покарання не встановлено.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги невизнання вини обвинуваченого у вчиненні злочинів та невідшкодування шкоди потерпілим, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, враховані всі обставини.
Вимога прокурора щодо призначення більш суворого покарання, про що просить прокурор, не свідчить про те, що призначене покарання є явно несправедливим, оскільки судом фактично враховані всі обставини при призначенні покарання з реальним його відбуттям.
Не визнання вини, відсутність каяття та не відшкодування шкоди фактично враховані судом при призначенні покарання, яке призначене у розмірі, що перевищує мінімальну межу санкцій ч.3 ст.187, ч.2 ст.186 КК України. Вказані обставини, відповідно до ст.67 КК України, не визнані такими, що обтяжують покарання, перелік яких є вичерпним.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст.187, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора щодо призначення більш суворого покарання ОСОБА_8 , вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4