КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5171/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № З ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Киселів, Катеринопільського району Черкаської області, працюючого директором ТОВ «Радер Плюс», одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_10 2007 р.н. та доньку ОСОБА_11 2008 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду.
Також, слідчим суддею безпідставно не обґрунтовано, у чому полягає недоведеність обставин обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а лише здійснено посилання на п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, без розкриття змісту даної обставини.
Прокурор зазначає, що ризики, визначені ст. 177 КПК України існують та в повній мірі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах провадження.
Зокрема, підозрюваний жодного разу не з`явився на виклик прокурора, внаслідок чого останнього було оголошено в розшук. Крім того, в даному кримінальному провадженні не всі свідки допитані, а деякі з них стверджують про здійснення тиску на них з-боку підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у 2007 році розробив злочинну схему, спрямовану на незаконне привласнення кредитних коштів АКБ «Укрсоцбанк», які мав намір використати на власні потреби.
З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, використовуючи дружні відносини своєї знайомої ОСОБА_12 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці повідомив останній, що не має можливості отримати грошові кошти в кредит у банківській установі та йому необхідна її допомога в отриманні цих коштів у зв`язку з чим обіцяв виступити майновим поручителем власним нерухомим майном та зобов`язувався самостійно здійснити погашення даного кредиту.
У подальшому, ОСОБА_12 , яка була не обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 , погодившись на пропозицію останнього, 05.07.2007 року звернулася до Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65 із заявою на отримання кредиту у сумі 2600000,00грн.
Відповідно до протоколу рішення № 82 засідання Кредитного комітету Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк» від 24.07.2007 року прийнято рішення про видачу разового кредиту фізичній особі ОСОБА_12 у сумі 2600000,00 грн на поточні витрати строком на 120 місяців з встановленням іпотеки.
27.07.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», в особі начальника Міжрайонного відділення Київської філії АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , укладено договір кредиту № 24-12/178, за умовами якого останній надано кредит у сумі 2600000,00 грн на поточні витрати.
Після підписання вищевказаних угод, 27.07.2007 року шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку № НОМЕР_1 на поточний рахунок ОСОБА_12 № НОМЕР_2 , відкритий в Міжрайонному відділені Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», перераховано грошові кошти у сум 2600000,00 грн., які цього ж дня ОСОБА_12 зняла з рахунку та отримала готівкою у касі Міжрайонного відділення Київської міської філії АКЇ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вулиці В.Васильківська, 65.
27.07.2007 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , перебуваючи біля каси Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», ще розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65, використовуючи дружні відносини своєї знайомої ОСОБА_12 та заздалегідь надане зобов`язання щодо забезпечення договору кредиту іпотекою, а також його самостійне погашення, отримав власноруч від ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 2600000,00 грн, які остання отримала у касі Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65 на підставі договору кредиту № 24-12/178.
ОСОБА_7 , отримавши грошові кошти у розмірі 2600000,00 грн., покинув приміщення Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65, які у подальшому витратив на власні цілі, завдавши АКБ «Укрсоцбанк» майнову шкоду на вказану суму.
Вищевказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України
У подальшому, ОСОБА_7 , отримавши згоду невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, надав власні паспортні дані та дані договорів іпотеки № 02-038/679 та № 02 038/402І, у результаті чого невстановлена досудовим розслідуванням особа виготовила підроблене (неіснуюче) рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2011 року №2-189/11, нібито постановлене за позовом ОСОБА_15 , ОСОБА_7 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, про визнання договорів недійсними.
За текстом вказаного підробленого (неіснуючого) рішення Обухівського районного суду Київської області визнано недійсним договір іпотеки № 02-038/679, що укладений між ТОВ «Акваторія» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі № 1892 за правилами наступної іпотеки, а також визнано недійсним договір іпотеки № 02-038/402І, що укладений між ТОВ «Акваторія» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі № 2178.
Вищевказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються як організація підроблення офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.
ОСОБА_7 у 2015 році, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, звернувся до директора ТОВ «Акваторія» ОСОБА_16 , який являється його зятем (брат дружини), з проханням використати підроблене (неіснуюче) рішення суду в органах нотаріату для зняття обтяжень встановлених договором іпотеки № 02-038/679 від 27.07.2007 року та договором іпотеки № 02-038/402і, відносно майнового комплексу - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на що останній погодився.
При цьому, ОСОБА_7 передав ОСОБА_16 підроблене (неіснуюче) рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2011 року № 2-189/11.
21.07.2015 року, приблизно у період часу з 10 години 30 хвилин по 11 годину 45 хвилин директор ТОВ «Акваторія» ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ ОСОБА_17 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звернувся із заявою про скасування обтяжень та виключення записів з реєстрів.
21.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міською нотаріального округу ОСОБА_17 прийнято рішення № 23009940, № 23010591, № 23014173, № 23014640, на підставі яких вилучено записи про заборону відчуження та іпотеки нерухомого майна - майнового комплекс; виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4445,7кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84.
Вищевказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються, як підбурювання щодо використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_7 у 2015 році у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, будучи засновником ТОВ «Акваторія» звернувся до ОСОБА_16 , який являється його зятем (брат дружини), з проханням укласти удавані правочини на користь підконтрольних ОСОБА_7 товариств з обмеженою відповідальністю «Актив бізнес-плюс» та «ПЛП Партнере» щодо відчуження майнового комплексу - цех виробництва 75% змочующихся порошк ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, на що останній погодився.
21.07.2015 року приблизно у період часу з 13 години 45 хвилин до 17 годину 10 хвилин директор ТОВ «Акваторія» ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ ОСОБА_18 , що розташована за адресою: вулиця Зодчих, 20, м. Київ, уклав з ТО «Актив бізнес-плюс» договір купівлі-продажу 812/1000 частки нерухомого майна від 21.07.2015 року, а також з ТОВ «ПЛП Партнере» договір купівлі-продажу 188/1000 частки нерухомого майна, предметом яких виступало іпотечне майно, а саме: майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (лі LXI), загальною площею 4 445,7 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84.
У подальшому, ОСОБА_7 задля оформлення права власності на іпотечне майно за ТОВ «Санган», директором якого була його дружина Величко ( ОСОБА_19 ) та ТОВ «Віра-А», директором якого був син ОСОБА_20 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_7 , у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, час та даті, ініціював укладення удаваних правочинів від 22.07.2015 року між ТОВ «Актив бізнес-плюс» та ТОВ «Санган» на придбання 812/1000 частки нерухомого майна, а також між ТОВ «ПЛП Партнере» та ТОВ «Віра-А» на придбання 188/1000 частки нерухомого майна, предметом яких виступав майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошки ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4445,7кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84.
29.09.2015 року та 20.06.2017 року шляхом внесення змін до державно реєстрації юридичних осіб - ТОВ «Санган» та ТОВ «Віра-А», директором та учасником (власником частки у розмірі 100% статутного капіталу) останніх став ОСОБА_7 .
Вищевказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються, як підбурювання щодо відчуження заставленого майна, а також підбурювання щодо вчиненні інших незаконних дій із заставленим майном, особою якій це майно ввірено тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 388 КК України.
15.07.2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя зазначив про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що прокурором не доведено належними доказами, що підозрюваний вчиняв інші правопорушення або іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню. Надані до суду матеріали не містять доказів вчинення підозрюваним дій, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, у клопотанні, відповідно до ст. 184 КПК України, не викладені обставини та не зазначені докази, на підставі яких прокурор прийшов до висновку про наявність ризиків, а також обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо наявності підстав для відмови в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте не погоджується з підставами, наведеними слідчим суддею для обґрунтування такого рішення.
Запобіжний захід, відповідно до положень ст. 131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України є одним із запобіжних заходів. Відповідно до ч. 4 цієї х статті, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить, зокрема, здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя має право вирішувати клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виключно під час досудового розслідування, тобто коли воно не є зупиненим.
Жодних документів на підтвердження відновлення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження сторонами провадження надано не було.
Вирішення слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснено 20.08.2019 року, в цей період, згідно матеріалів провадження, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не було відновлено, а отже рішення слідчим суддею було прийняте поза межами його компетенції, щодо судового контролю під час досудового розслідування, що є підставою для його скасування.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_21 , скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з інших правових підстав.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № З ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3