Справа № 136/282/18
провадження №1-кп/136/87/18
УХВАЛА
іменем України

"12" березня 2019 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 05.10.2017, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за участі сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без встановлення застави як альтернативного запобіжного заходу, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який передбачено законом максимально суворе покарання у виді позбавлення волі строк до 7 років. Під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також продовження ним злочинної діяльності та необхідність останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставами вважати, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є покази останніх, надані у судовому засіданні, згідно яких обвинувачений після вчинення злочину неодноразово в телефонному режимі погрожував їм фізичною розправою. Крім того, ОСОБА_3 має не зняту та непогашену судимість. Наведене підтверджує наявність вказаних ризиків, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать їх запобіганню. Крім того прокурор зазначив, що ОСОБА_3 , щодо якого було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не з`явився без поважних причин в судове засідання 14.01.2019, що також свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.3, 5 ч. 1 ст.184 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечили щодо застосування найсуворішого запобіжного заходу, вказуючи на його безпідставність.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках якого подане клопотання, дійшов висновку про таке.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження можливо зробити обґрунтоване припущення про вчинення саме ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 16.06.2017 будучи звільненим із Стрижавської ВК № 81 по відбуттю покарання, належних висновків для себе не зробив та знову обвинувачується у вчиненні нового, умисного злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Згідно практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор вказує на наявність ризиків, які вказують на його незаконний вплив на потерпілого та свідків, а також продовження ним злочинної діяльності.
Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд враховує особу обвинуваченого, його попередню поведінку до вчинення даного злочину, а також те, що він неодноразово засуджений, має не зняту та непогашену не одну судимість, ніде не працює, а тому не має засобів до існування.
Доказів того, що обвинувачений може продовжувати свою злочинну діяльності прокурором до матеріалів кримінального провадження не додано та у судовому засіданні ним не доведено, оскільки з часу вчинення даного злочину, тобто більше року, обвинувачений нового злочину не вчинив, отож наявність вказаного ризику не підтверджено.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що у ході судового розгляду було допитано потерпілого та частину свідків, які підтвердили, що обвинувачений після вчинення злочину неодноразово в телефонному режимі погрожував їм фізичною розправою.
Встановлені судом обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, відтак з метою запобігання вказаному ризику, суд вважає, за доцільне застосувати щодо обвинуваченого заходи забезпечення даного кримінального провадження, обравши останньому більш м`який запобіжний захід ніж просить прокурор у вигляді особистого зобов`язання, оскільки дійшов до переконання, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, що він зможе запобігти вказаному вище ризику. При цьому суд враховує те, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився, запобіг вказаному ризику.
Неявка обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання 14.01.2019 та неповідомлення ним про причини неприбуття не може слугувати доказом наявності ризиків, передбачених п.п.3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а може слугувати доказом наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, однак про його наявність прокурор не зазначає.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 177, 179, 184,194, 196, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) докласти зусиль до пошуку роботи.

5) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя:ОСОБА_1