Справа № 751/1574/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/208/19
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про арешт майна, яке було вилучено 12 квітня 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Задовольняючи вищевказане клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що по кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000086 від 19 квітня 2018 року здійснюється досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та 12 квітня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_9 , було здійснено санкціонований обшук та вилучено майно, яке визнано речовими доказами по справі, в зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, з метою збереження вилучених речових доказів від втрати, зникнення чи інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на його банківську карту Ощадбанку № НОМЕР_1 на його ім`я - ОСОБА_9 , оскільки вона не має жодного відношення до вчинення інкримінуємого йому кримінального правопорушення, так як на даний рахунок йому нараховується соціальна допомога з пенсійного фонду на отримання ліків, враховуючи його захворювання на ряд тяжких хвороб.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, які просили задовольнити викладені в апеляційній скарзі вимоги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання про арешт майна, яке було вилучено 12 квітня 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , який і є його власником.

Відповідно до ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При вирішенні питання про арешт майна, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для його арешту; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

На думку суду апеляційної інстанції, зміст клопотання слідчого ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 12 квітня 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , дає обґрунтовані підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки ним було надано вагомі та достатні підстави вважати, що вилучені речі є доказами у кримінальному провадженні № 0000086 від 19 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які містять відомості його використання у кримінальному провадженні, та можуть бути використані в подальшому як докази обставин, що підлягають встановленню під час досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції вважає, що арешт майна у даному кримінальному провадженні є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Крім того, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, а ні підозрюваний, а ні його захисник не змогли вказати на чіткі причини необхідності відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт банківської карти Ощадбанку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в межах кримінального провадження було наведено достатні докази та доведено поза всяким розумним сумнівом підстави, які свідчать про необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 12 квітня 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , в тому числі і банківської карти Ощадбанку.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а доводи апеляційної скарги про наявність підстав скасування арешту з вказаної банківської карти, не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим, вважає за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2019 року про задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4