В И Р О К
іменем України

02 квітня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000001 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, працює оператором теплового пункту 4 розряду ПрАТ "Зміївська овочева фабрика", зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

01 січня 2018 року близько 04:00 години в АДРЕСА_3 між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 умисно наніс правим кулаком один удар ОСОБА_6 в обличчя, чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин на обличчі.

Зазначеними діями ОСОБА_8 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що дійсно 01.01.2018 близько 04:00 години біля будинку, у якому проживає ОСОБА_6 , між ними виник конфлікт, під час якого він умисно завдав удару кулаком в обличчя ОСОБА_6 та спричинив легкі тілесні ушкодження.

Конфлікт між ним та потерпілим виник після того, як він, на прохання свого родича ОСОБА_10 , прийшов додому до ОСОБА_6 з претензіями з приводу його поведінки щодо останнього.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив призначити покарання у виді штрафу, який зобов`язався своєчасно сплатити.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_8 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується у повному обсязі обвинувачення наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав про обставини, за яких вранці 01.01.2018 ОСОБА_8 під час сварки завдав йому удар кулаком в обличчя, чим спричинив легкі тілесні ушкодження.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показали про обставини, за яких ОСОБА_8 вранці 01.01.2018 прийшов до місця проживання ОСОБА_6 , де спочатку виник конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , а потім вийшов ОСОБА_6 , та розпочалася бійка, під час якої ОСОБА_8 завдав одного удару кулаком в обличчя ОСОБА_6 та пішов звідти. Далі вони викликали працівників поліції та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_10 показав про обставини, за яких він поскаржився ОСОБА_8 на ОСОБА_6 , який кинув у його бік петарду, коли він 01.01.2018 проходив поблизу будинку, де мешкає ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_8 прийшов, вони піднялась до квартири, де проживає ОСОБА_6 . Спочатку відчинила двері жінка, а потім вийшов ОСОБА_6 та почав бійку. Чи наносив ОСОБА_8 удари потерпілому він не бачив.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_6 , а також зазначених свідків в цілому не суперечать одне одному, та узгоджуються з письмовими доказами.

Так, обставини, за яких 01.01.2018 ОСОБА_8 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , зафіксовані у протоколі прийняття від нього заяви про вчинений у відношенні нього злочин (а. п. 96).

Під час слідчого експерименту, який проведено 13.01.2018, потерпілий ОСОБА_6 , разом зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , показали механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що мало місце 01 січня 2018 року (а. п. 80-82).

Також, 13.01.2018 було проведено слідчий експеримент окремо зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які показали про механізм та наслідки спричинення ОСОБА_8 тілесного ушкодження ОСОБА_6 (а. п. 83-86).

Висновком судово-медичної експертизи №7-Зм/18 від 18.01.2018 підтверджується, що у потерпілого ОСОБА_6 мали місце: ділянка травматичного набряку м`яких тканин обличчя.

Вказане вище тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, можливо, в результаті нанесення удару кулаком нападаючого, та могло бути отримано в строк і за обставин, зазначених вище.

По ступеню тяжкості це ушкодження кваліфікується як легке тілесне ушкодження (згідно п. 2.2.1 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995) (а. п. 78).

Висновками додаткових судово-медичних експертизи №8-Зм/18 від 18.01.2018 та №10-Зм/18 від 18.01.2018 підтверджується, що показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , надані під час слідчих експериментів 13.01.2018, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення (а. п. 79, 87, 88).

Оцінивши зазначені вище, досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 винен в умисному легкому тілесному ушкодженні, і його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_8 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого злочину та готовності нести кримінальну відповідальність, передбачену законом;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який вважається особою, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України (а. п. 94-95), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 89), перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 , має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 90, 91), за місцем працевлаштування характеризується виключно з позитивної сторони (а. п. 93), за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило (а. п. 92).

Сукупність зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України, під час вирішення цивільних позовів потерпілого ОСОБА_6 та прокурора суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Потерпілий ОСОБА_6 у позовній заяві просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь 3008 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що на своє лікування внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 витратив 3008 гривень, що полягало у придбанні за власні кошти лікарських засобів та виробів медичного призначення.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_6 надав копії: виписки із медичної карти стаціонарного хворого, довідки КЗОЗ "Зміївська ЦРЛ" від 14.03.2018 № 311, довідки ТОВ ФІРМА "ГІППОКРАТ" від 26.04.2018 (а. п. 35-37).

Зазначена сума матеріальної шкоди не спростована обвинуваченим.

На обґрунтування вимог щодо відшкодування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що через неправомірні дії обвинуваченого, він перебував у в край поганому стані, а саме його постійно нудило, паморочилось в голові, дуже боліла голова, йому спричинено душевні страждання, які проявилися у безпорадності, хвилюванні за стан свого здоров`я, наслідки його побиття.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з конкретних обставин та ступеню тяжкості вчиненого у відношенні потерпілого ОСОБА_6 злочину, характеру спричиненої матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на придбання ліків, характеру спричиненої матеріальної шкоди, яка виявилася у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки у відношенні нього, дотримуючись принципів розумності та справедливості, позовна заява потерпілого ОСОБА_6 в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі, а вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн.

Прокурор просив залишити без розгляду позов в інтересах держави в особі Зміївської районної державної адміністрації Харківської області до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 в Зміївській ЦРЛ в розмірі 1179 грн 90 к. у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданої шкоди, що підтверджується квитанцією №18 від 07.06.2018 (а. п. 53).

За таких обставин, позовну заяву прокурора належить залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_8 винуватим у злочині, передбаченому частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3008 (три тисячі вісім) грн 00 к. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн 00 к. на відшкодування моральної шкоди.

Решту позовних вимог ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Цивільний позов прокурора - залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1