пр. № 1-кс/759/471/19
ун. № 759/1108/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006509 від 14.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 України про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено у ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було відшукано та вилучено грошові кошти, а саме долари США купюрами номіналами по 2 долари на загальну суму 768 доларів США, які мають суттєве значення, для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Слідчим відділом Святошинського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006509 від 14.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.11.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 шляхом обману заволодів коштами потерпілої ОСОБА_5 у сумі 220 000 доларів США, чим своїми умисними корисливими діями спричинив останній збитку в особливо великих розмірах.

Слідчим відділом Святошинського УП ГУНП в м.Києві спільно із співробітниками ГУБКОЗ СБУ на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва проведено обшук за адресою: 17.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 був проведений санкціонований обшук у ході якого було відшукано та вилучено грошові кошти, а саме долари США купюрами номіналами по 2 долари на загальну суму 768 доларів США ( 384 купюри коміналом 2 долари США)

До суду слідчим надано заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на підставі договору про надання правової допомоги про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , заперечував, посилаючись на спотворені факти викладені в матеріалах клопотання.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , підтвердив суду обставини, що два роки тому, він був запрошений 20 січня на святкування дня народження ОСОБА_7 , та подарував 1000 доларів США номіналам по 2 долари.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши пояснення адвоката, свідка, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 3, 4 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третім особами таким майном.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене і загальні засади кримінального провадження, клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування, а також слідчим не надано належних доказів для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотанні старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006509 від 14.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 України про накладення арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1