ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/996/18 Номер провадження 11-кп/814/217/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16.05.2018,
ВСТАНОВИЛА:
16.05.2018 Полтавським районним судом Полтавської області в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.08.2008 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 75, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з встановленням іспитового строку 1 рік;

23.01.2009 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 152 ч.4, 153 ч.3, 115 ч.2 п. 2, 10; 70, 71 КК України на 15 років позбавлення волі;

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки за час відбування покарання засуджений має 13 заохочень та 9 стягнень, які в установленому порядку погашені, згідно вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області за яким він відбуває покарання у виді 15 років позбавлення волі вину у вчиненні злочинів визнав, проте не розкаявся у вчиненому. Також суд врахував тяжкість злочинів, вчинених неповнолітньою особою раніше засудженого за умисний злочин, те, що вчинено злочини останнім було щодо малолітньої особи, в стані алкогольного сп`яніння з прямим умислом, а також те, що після звільнення засуджений повернеться до місця проживання де і було вчинено тяжкий злочин.
В апеляційній скарзі засуджений, посилаючись на те, що він працевлаштований, стягнення погашені, має заохочення, просить скасувати ухвалу суду та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, ОСОБА_8 засуджений 23.01.2009 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 152, ч.3 ст.153, п. 2 п.10 ч.2 ст.115, ст. ст. 70, ст. 71 КК України на 15 років позбавлення волі (т.1 а.м.о.с. 44).

27.05.2016 Полтавським районним судом Полтавської області засудженому ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.08.2008 по 24.02.2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т.1 а.м. п. 35).

Початок строку покарання ОСОБА_8 з 28.08.2008, кінець строку покарання 2.03.2023 (а.м. п. 10).
З 26.04.2009 ОСОБА_8 відбував покарання у Павлоградській виховній колонії, де зарекомендував себе позитивно, мав 1 заохочення, стягнень не мав.
З 19.07.2011 ОСОБА_8 відбував покарання у Дубенській виховній колонії Рівненської області, де характеризувався позитивно, стягнень не мав, мав 4 заохочення.
Згідно характеристики засудженого, наданої т.в.о. начальника Дубенської виховній колонії Рівненської області ОСОБА_8 за час перебування у даній установі характеризувався задовільно, перебував на профілактичному обліку, як схильний до членоушкодження. До навчання інтересу не проявляв.Був працевлаштований на деревообробній дільниці виробничої майстерні установи.По відношенню до представників адміністрації установи намагався бути тактовним та коректним (а.о.с.149).
У Державній установі «Божківська установа виконання покарань № 16» ОСОБА_8 відбуває покарання з 14.08.2015.
Під час тримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі ОСОБА_8 характеризувався негативно, отримав 9 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
Згідно характеристики засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби №3 ОСОБА_9 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 , затвердженої начальником Державної установи «Божківська установа виконання покарань № 16» ОСОБА_11 від 15.05.2018, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, порушень не допускав. Працевлаштований днювальним відділення КДіР, до праці ставився сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Має 7 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», підвищує наявний загальноосвітній рівень, за час перебування в колонії отримав професію токаря. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну ініціативу в організації роботи. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Комісією установи відмовлено у застосуванні ст. 100, 101 КВК України та ст. 82 КК України за заявою. (а.м. п. 10).
Згідно висновку у характеристиці ОСОБА_8 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та на підставі ст. 107 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
За час відбування покарання ОСОБА_8 має 9 стягнень за порушення розпорядку дня та режиму утримання: 3.10.2008, 26.09.2008, 6.10.2008, 14.11.2008, 28.01.2009, 10.02.2009, 18.02.2009, 27.02.2009, 12.03.209, з яких 2 рази поміщався до карцеру та 13 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за участь в концерті «Червона калина», сумлінне виконання разового доручення, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, правил внутрішнього розпорядку та безпеки праці (а.м.п. 12).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції всебічно врахував дані про поведінку і ставлення до праці ОСОБА_8 за весь час відбування покарання останнього, а саме: наявність 13 заохочень та 9 стягнень, які погашені, визнання вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за які він засуджений і відбуває покарання.

Окрім цього, колегія суддів враховує, те що: засуджений вчинив три особливо тяжких злочини щодо малолітньої особи, в період іспитового строку, а саме через 4 місяці після звільнення його від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_8 за період відбування покарання характеризувався задовільно у Дубенській виховній колонії Рівненської області та позитивно у Державній установі «Божківська установа виконання покарань № 16» , ОСОБА_8 отримав професію токаря, що є його правом, відповідно до ст. 107 КВК України та спілкування засудженого з батьками, і те що в разі звільнення засуджений буде проживати разом з батьками, намір засудженого працевлаштуватися підсобним робітником будівельної бригади СТОВ «Лада».

Також, колегія суддів враховує, що засуджений у 2010 році працював у виробничій майтерні Дубенської виховної колонії Рівненської області є днювальним відділення КДіР з 28.02.2018 у Державній установі «Божківська установа виконання покарань № 16» (а.о.с. 106,149,245) до праці ставиться сумлінно. Проте слід зазначити, що засуджений відбуває покарання з 28.08.2008, безпосередньо у Державній установі «Божківська установа виконання покарань № 16» ОСОБА_8 відбуває покарання з 14.08.2015, де засуджений почав працювати через три роки і перед настанням строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
З огляду на те, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення за весь час відбування покарання, а не за час який передує звільненню, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 376,405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16.05.2018 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4