У Х В А Л А
Справа № 534/1668/18
1-кп/534/70/19

04 лютого 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника ювенальної превенції ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000431 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, не працюючого , не одруженого , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01.05.2018 близько 17 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 перебував на території будівельного майданчику поблизу меморіалу «Вічний вогонь», що розташований по вулиці Миру в центральному парку м. Горішні Плавні Полтавської області.

В цей час повз ОСОБА_4 проходив ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_4 виникла словесна сварка, під час якої у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 в область грудної клітини справа один удар правою рукою, у якій тримав ніж, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани грудної клітини справа, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 612 від 03.09.2018 за ступенем тяжкості визначається як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні 04.01.2019 захисник ОСОБА_9 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 заявили письмове клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання та застосування до нього примусового заходу виховного характеру передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

Обвинувачений пояснив , що підтримує клопотання захисника та законного представника .

Законний представник ОСОБА_5 пояснила, що вона не заперечує щодо передачі ОСОБА_4 їй під нагляд , оскільки останній час обвинувачений прислухається до неї , допомагає їй по господарству.

Потерпілий заперечував проти заявленого клопотання

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що неповнолітній обвинувачений на даний час не працює і не навчається , а тому мати не зможе контролювати поведінку свого сина , який продовжує вчиняти правопорушення.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала, посилаючись на те, що неповнолітньому обвинуваченому доцільно надати ще один шанс на виправлення і передати його під нагляд матері.

Представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку висловлену прокурором та заперечувала проти задоволення клопотання. Крім цього, посилалась в судовому засіданні, на те , що раніше траплялись випадки щодо неналежного виконання батьківських обовязків матірю обвинуваченого , коли останній навчався в школі , і на якого матір не має впливу , тому вона не зможе контролювати поведінку свого сина , який не працює і не навчається , продовжує вчиняти правопорушення .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та вивчивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.105 КПК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Суд приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав.
Так в судовому засіданні встановлено, що стосовно ОСОБА_4 ухвалами Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.09.2014 , 26.12.2014, 10.02.2015 застосовувались примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи загально освітньої школи соціальної реабілітації та ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.09.2013 у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки в частині: обмеження перебування поза помешканням , де він постійно проживає, з 20 годин до 07 години наступного дня; покращення поведінки та відношення до навчання (а.с.109-119).

Суд, вважає, що не було досягнуто мети встановленими рніше примусовими заходами виховного характеру і вони не забезпечили належну поведінку ОСОБА_4 , який продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.
При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання та застосування до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , яка не має впливу на свого неповнолітнього сина і встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.
За таких обставин у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 105 КК України, 350 КПК України, суд,-

постановив:
В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_10 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 про звільнення неповнолітньої ОСОБА_4 від покарання та застосування до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1