Справа № 203/4074/18
Провадження № 1-кп/0203/644/2018
У Х В А Л А
27.12.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002216 від 22.09.2018 року відносно ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
У відкритому судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, неодружений, на утриманні дітей немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за злочин проти власності, а тому є підстави вважати, що обвинувачений знаходячись на волі зможе чинити вплив на потерпілого та свідків щодо зміни показань, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисник заперечувала проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу її підзахисному, звернулася із клопотанням про зміну запобіжного заходу. Дане клопотання обґрунтувала тим, що на теперішній час відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впивати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідно до обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення майна потерпілому, останній цивільний позов не подавав. Крім того, ОСОБА_5 страждає рядом тяжких хвороб у вигляді тромбофлебіту III ступеню та потребує встановленню групи інвалідності. Крім того, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрацію, позитивно характеризується за місцем проживання, має цивільну дружину та доньку, а також бабусю пенсіонерку ОСОБА_7 , 1941 року народження, яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. В зв`язку з вищевикладеним захисник просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації останнього у нічний час доби.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, обвинувачений раніше судимий за злочин проти власності, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на потерпілого та свідків, переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 315 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 лютого 2019 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1