У Х В А Л А

28 листопада 2018 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській обл. капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, винесену 31.10.2017 р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 26.01.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2018 р. до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській обл. капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, винесену 31.10.2017 р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 26.01.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України, в якій просив дану постанову скасувати, вважаючи її не об`єктивною, передчасною та такою, що порушує права скаржника.

При цьому скаржник вказав, що слідство не дає належну правову оцінку тим обставинам, які склалися на момент набуття права державної власності РДА, а також діям сільського голови ОСОБА_5 .

Зазначив, що дійсно, станом на момент укладання договору оренди, діяла певна законодавча база на яку хибно посилається слідство. Однак закон «Про розмежування земель державної та комунальної власності» ще в редакції 2004 р. вказує ст.ст.6,7 що ставки в межах села належать комунальній власності.

У рішенні Конституційного суду України від 01.04.2010 р., який є чинним на сьогоднішній день (справа №1-6/2010), зазначено, що сільська рада, як орган місцевого самоврядування, розпоряджається землями в межах сільської ради, тобто є суб`єктом, а не об`єктом владних повноважень. Тобто, ще в 2004 р. ставки належали комунальній власності і договір оренди укладати повинна була сільська рада. Тому в договорі оренди від 06.12.2005 р. стоїть підпис голови сільської ради про погодження цього договору. Сільський голова не відстояв інтереси села, що дало поштовх чиновникам адміністрації забрати ставки у громади.

У 2012 р. закон «Про розмежування земель державної та комунальної власності» було прийнято в новій редакції. Зазначений закон по факту находження земель розмежовує землі державної та комунальної власності і встановлює порядок передачі, однак він був порушений.

Крім того, скаржник вказує на те, що в матеріалах справи є документи, які свідчать про корупційну складову, перевірка управлінням Держгеокадастру дала завідомо неправдиві відомості, бо не можуть і не хочуть визнати, що державна інституція краде ресурс у громади, а також відомості подані ОДПІ ГУ у Київській області не відповідають дійсності, інформація сільського голови не відповідає дійсності, жодного нормативного документа щодо законної діяльності у ОСОБА_6 не має, а також те, що це вже друга постанова про закриття кримінального провадження, яка винесена слідчими Білоцерківським відділом поліції ГУНП України в Київській обл., які відрізняються лише прізвищем слідчого. Попередня постанова про закриття кримінального провадження була винесена 29.07.2017 р., яку ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 28.08.2017 р. було скасовано.

Однак всі вищезазначені обставини знову не з`ясовані. Оскаржувана постанова фактично дублює попередню постанову про закриття кримінального провадження, яка скасовувалась.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, направив суду матеріали кримінального провадження за №0000378 від 29.07.2017 р.

Скаржник в судовому засіданні підтримав свої вимоги з підстав, наведених у скарзі.

Заслухавши доводи скарги, дослідивши надані матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000378 від 26.01.2017 р., суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 92 КПК України - обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно до ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 140, 142, 143 Конституції України - місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що старшим слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській обл. капітаном поліції ОСОБА_4 31.10.2017 р. було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ст.284 ч.1 п.1 КПК України за встановленої відсутності подія кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України з наступних підстав.

Кримінальне провадження розпочате за зверненням ОСОБА_3 , який повідомив про те, що всупереч установленому порядку зайнято майже 50 га водних об`єктів з прибережними смугами, які знаходяться на території Маловільшанської сільської ради, що спричинило значну шкоду інтересам громадян.

26.01.2017 р. вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378, за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Проаналізувавши зібрані матеріали кримінального провадження, слідчий зробив висновок, що в ході досудового розслідування в даному випадку відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме самоправства в діях ФОП ОСОБА_6 , оскільки злочин передбачений ст.356 КК України визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, в даному випадку будь-якої шкоди нікому не було заподіяно, окрім цього невстановлена особа від вчинення даних дій не отримала будь-якої користі. При цьому нікому не було заподіяно будь-якої шкоди здоров`ю та не було порушено прав і свобод людини і громадянина.

Слідчим зазначено, що відсутня подія кримінального правопорушення, однак не враховано, що відомості в ЄРДР внесені за ст. 356 КК України, що є істотним порушенням вимог КПК України, крім того, у вказаній постанові допущено не точне тлумачення положень ст. 654 ЦК України.

При цьому слідчим, всупереч вимогам ч.1, ч.2 ст.9 КПК України всебічно та повно не досліджено та не надано належну правову оцінку обставинам кримінального провадження, на які посилається скаржник, залишилися не з`ясованими та не розслідуваними обставини, які мають істотне значення, а саме: кому конкретно належали водні об`єкти, які передані в оренду ФОП ОСОБА_6 на час укладення договору оренди 06.12.2005 р. та станом на 25.08.2015 р., до об`єктів чиєї власності відносяться вказані водні об`єкти, чи були делеговані Маловільшанською сільською радою повноваження по управлінню майном територіальної громади Білоцерківській РДА.

Слідчим не надано правової оцінки обставинам, які передують набуттю права власності на водні об`єкти в межах Маловільшанської сільської ради. Не надано правової оцінки діям чи бездіяльності сільського голови ОСОБА_5 , який працював на зазначеній посаді у 2015 році.

Скаржником надано копії наказу Державного комітету України по водному господарству №41 від 03.06.1997 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 січня 1998 р. за №2/2442. Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства екології та природних ресурсів №6 (20117-15) від 20.01.2015) «Про затвердження Переліку річок та водойм, що віднесені до водних об`єктів місцевого значення» та копії листа Начальника Басейнового управління водних ресурсів річки Рось за №184/02.1 від 95.09.2017 р. на ім`я Сільського голови с. Мала Вільшанка Білоцерківського району Київської області ОСОБА_7 , які слідчим не досліджувалися, однак їм необхідно надати правову оцінку.

В судовому засіданні також встановлено, що постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження від 31.10.2017 р. винесена слідчим ОСОБА_4 , є аналогічною постанові про закриття вказаного кримінального провадження, яку було винесено 29.07.2017 р. слідчим ОСОБА_8 і яку 28.08.2017 р. ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було скасовано.

З матеріалів кримінального провадження, наданих суду слідчим вбачається, що після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не проведено жодної будь-якої дії для виконання ухвали слідчого судді та встановлення іспити у справі

За таких обставин, рахую, що оскаржувана постанова винесена незаконно та передчасно, без належного обґрунтування та без проведення належних слідчих дій, необхідних для встановлення дійсних обставин у кримінальному провадженні, на які посилається скаржник, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження, винесену старшим слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській обл. капітаном поліції ОСОБА_4 31.10.2017 р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 26.01.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1