КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/392/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7 ,

її представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на:
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: « АДРЕСА_1 »;
- грошові кошти, а саме: - 14 купюр номіналом 100 грн.; - 1 купюру номіналом 50 грн.; - 1 купюру номіналом 20 грн.; - 1 купюру номіналом 10 грн.; - 1 купюру номіналом 5 грн.; 1 купюру номіналом 1 грн.; - 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру).
В задоволенні іншої частини цього клопотання про накладення арешту на: -мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»; - мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ; - ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ; - квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , та прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 , кожний окремо, подали апеляційні скарги, в яких, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу про наступне.

Представник ОСОБА_8 просить постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру),зобов`язавши прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 , іншого прокурора або слідчого у кримінальному провадженні повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належні останній грошові кошти в сумі 14000 доларів США, зокрема, 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру).Так, представник власника майна ОСОБА_8 зазначає, що відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти, які на праві власності належать ОСОБА_7 . Крім того, автор апеляції стверджує, що грошові кошти в сумі 14000 доларів США не є речовим доказом у кримінальному провадженні та не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Також представник власника майна запевняє, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 має якесь відношення до кримінального провадження, а тому, як вважає автор апеляції, на грошові кошти, які належать їй на праві власності, не може бути накладено арешт

Захисник ОСОБА_9 просить постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене при затриманні та особистому обшуку ОСОБА_10 , і зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 повернути майно власникам, а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 і ключі до нього;
- квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.;
- грошові кошти в сумі 14000 (чотирнадцять тисяч) доларів США, які належать ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»; - мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1; - аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом «2/1 Круглоунівер, кв. 41»; - оригінал та копію картки фізичної особи-платника податків; - паспорт громадянина України і паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 ; - грошові кошти в сумі 1486 грн., які належать ОСОБА_10 . Зокрема, захисник ОСОБА_9 стверджує, що стороною обвинувачення не було долучено до клопотання жодного документу або доказу, які б свідчили про належність вилучених предметів, документів та грошових коштів до будь-якої злочинної діяльності. Крім цього, апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання прокурора в судовому засідання суду першої інстанції було встановлено, що вилучені у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 14000 доларів США не є його власністю, а належать сестрі підозрюваного громадянці ОСОБА_7 , що підтверджено стороною обвинувачення. Також автор апеляції звертає увагу, що, наклавши арешт на паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та оригінал картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_10 , слідчий суддя обмежив останнього у гарантованих Конституцією України правах на працю та на освіту, оскільки ОСОБА_10 , перебуваючи у слідчому ізоляторі, має право влаштуватися на роботу або вступити до навчальних закладів через засоби Інтернету. На думку автора апеляції, вилучені у ОСОБА_10 паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон та грошові кошти в сумі 14000 доларів США не можуть бути визнані речовими доказами, виходячи з того, що, за переконанням захисника, вони не містять на собі будь-яких відомостей, які можуть бути використані як докази у справі, що встановлюються під час кримінального провадження або були об`єктом кримінально протиправних дій.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про арешт майна та накласти арешт на:

- мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;

- мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом «2/1 Круглоунівер, кв. 41»;
- грошові кошти, а саме на:
-14 купюр номіналом 100 грн.;

- 1 купюру номіналом 50 грн.;

- 1 купюру номіналом 20 грн.;

- 1 купюру номіналом 10 грн.;

- 1 купюру номіналом 5 грн.;

- 1 купюру номіналом 1 грн.;

- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру). Зокрема, прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 зазначає, що 24 жовтня 2018 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 190 КК України, а санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає конфіскацію майна, у зв`язку з чим, на думку апелянта, на майно ОСОБА_10 має бути накладено арешт з метою забезпечення можливої подальшої конфіскації майна як виду покарання. Крім того, автор апеляції вказує, що на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України органами досудового розслідування було здійснено обшук ОСОБА_10 , як затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;
2) мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;
3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;
4) ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;
5) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
6) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
7) оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
8) копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
9) квитанція № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.;
10) аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: «2/1 Круглоунивер, кв. 41»;
11) грошові кошти, а саме:
- 14 купюр номіналом 100 грн.;
- 1 купюра номіналом 50 грн.;
- 1 купюра номіналом 20 грн.;
- 1 купюра номіналом 10 грн.;
- 1 купюра номіналом 5 грн.;
- 1 купюра номіналом 1 грн.;
- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру). В подальшому перелічене майно, як наголошує прокурор, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування було винесено 24 жовтня 2018 року відповідну постанову. Також апелянт звертає увагу, що під час розгляду слідчим суддею Подільського районного суду міста Києва клопотання про арешт вищевказаного майна він, як сторона обвинувачення, відмовився від підтримання клопотання в частині необхідності накладення арешту на наступні речі і документи:

1) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;
2) ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;
3) квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.

Разом з тим, апелянт зазначає, що тоді ж він наголошував на необхідності накладення арешту на мобільні телефони, які були вилучені у ОСОБА_10 під час затримання, оскільки доступ до них пов`язаний із подоланням системи логічного захисту. Такий арешт, як наголошує прокурор, надає можливість отримати інформацію, яка міститься в мобільних телефонах, у зв`язку з чим проведення їх огляду має здійснюватися за участю спеціаліста з метою подолання системи логічного захисту. До того ж, автор апеляції вказує, що мобільні телефони необхідні органу досудового розслідування для забезпечення належного проведення в рамках даного кримінального провадження експертиз, а також слідчих дій з їх використанням.

Таким чином, прокурор вважає, що наявні достатні підстави для накладення арешту на майно, у зв`язку з чим просить накласти арешт на:

- мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;

- мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом « АДРЕСА_1 »;
- грошові кошти, а саме:
-14 купюр номіналом 100 грн.;

- 1 купюру номіналом 50 грн.;

- 1 купюру номіналом 20 грн.;

- 1 купюру номіналом 10 грн.;

- 1 купюру номіналом 5 грн.;

- 1 купюру номіналом 1 грн.;

- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру), з метою забезпечення збереження цього майна та грошових коштів як речових доказів у кримінальному провадженні, конфіскації зазначеного майна та грошових коштів як виду покарання, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власника майнаОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 підлягають задоволенню в повному обсязі, а апеляційна скаргапрокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 підлягає лише частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 358 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленими, що упродовж 2016 2017 років організована група осіб, діючи узгоджено, вступила в попередню злочинну змову з метою заволодіння шляхом обману нерухомим майном в особливо великих розмірах за допомогою підроблених договорів, які містили завідомо неправдиві відомості, зокрема, об`єктами нерухомості, розташованими на території міста Києва, а саме квартирами за адресами: - АДРЕСА_2 ; - АДРЕСА_3 ; - АДРЕСА_4 ; - АДРЕСА_5 ; - АДРЕСА_6 ; - АДРЕСА_7 ; - АДРЕСА_8 та грошовими коштами від продажу об`єктів нерухомості за адресами: - АДРЕСА_2 ; - АДРЕСА_3 ; - АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 .

Особи, які увійшли до цієї групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувалися в організовану групу з метою вчинення особливо тяжких злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом шахрайства з використанням завідомо підроблених договорів майном в особливо великих розмірах, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам організованої групи, з розподілом функцій та ролей кожного учасника групи.
Так, під час досудового розслідування встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час у невстановлених на даний час осіб виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, а саме квартирами, що належали померлим особам, та грошовими коштами від подальшого продажу таких квартир.
З метою приховування факту фактичного володіння цим майном учасниками організованої групи було залучено до своєї протиправної діяльності необізнаних у злочинному умислі групи осіб людей, які за грошову винагороду надали останнім ксерокопії свого паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків і оформили довіреності з метою підготовки документів для відчуження.
Згідно з інформацією, отриманою від Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області, договір дарування квартири, серія та номер 2-2737 від 07 грудня 2012 року, не посвідчувався. Натомість під цим номером посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_9 , викладений на двох бланках серії ВТВ № 278320 та серії ВТВ № 278322, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , між громадянами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Крім цього, за реєстровим номером 2-2739 засвідчено вірність копії зазначеного договору.
Разом з цим, під час допиту в якості свідка нотаріус ОСОБА_14 пояснила, що 07 грудня 2012 року нею був посвідчений договір купівлі-продажу № 2-2737 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 . Сторонами зазначеного договору були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Зазначений договір викладений на двох бланках серії ВТВ № 278320 та серії ВТВ № 278322.
Крім цього, ОСОБА_14 пояснила, що не посвідчувала жодних договорів, предметом яких були об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресами: - АДРЕСА_2 ; - АДРЕСА_3 ; - АДРЕСА_4 ; - АДРЕСА_5 ; - АДРЕСА_6 ; - АДРЕСА_7 ; - АДРЕСА_8 .
Таким чином, реєстрація права власності на квартири, що знаходяться за адресами: - АДРЕСА_2 ; - АДРЕСА_3 ; - АДРЕСА_4 ; - АДРЕСА_5 ; - АДРЕСА_6 ; - АДРЕСА_7 ; - АДРЕСА_8 , відбулася за підробленими документами, без законних на те підстав.
Також під час досудового розслідування встановлено, що організована група осіб причетна до заволодіння іншими об`єктами нерухомості на території міста Києва та Київської області.
Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вступили у злочинну змову з метою заволодіння шляхом обману нерухомим майном за допомогою внесення до договору завідомо неправдивих відомостей, зокрема, квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 та грошовими коштами від продажу об`єктів нерухомості.
23 жовтня 2018 року о 13 год. 15 хв. на місці вчинення злочину ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий співробітником прокуратури.
На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;

2) мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;

3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

4) ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

5) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

7) оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

8) копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

9) квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.;

10) аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: «2/1 Круглоунивер, кв. 41»;

11) грошові кошти, а саме:

- 14 купюр номіналом 100 грн.;

- 1 купюру номіналом 50 грн.;

- 1 купюру номіналом 20 грн.;

- 1 купюру номіналом 10 грн.;

- 1 купюру номіналом 5 грн.;

- 1 купюру номіналом 1 грн.;

- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру).

29 жовтня 2018 року (датоване 24 жовтня 2018 року) прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0000067, а саме на:

1) мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;

2) мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;

3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

4) ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

5) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

7) оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

8) копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

9) квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.;

10) аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: «2/1 Круглоунивер, кв. 41»;

11) грошові кошти, а саме:

- 14 купюр номіналом 100 грн.;

- 1 купюру номіналом 50 грн.;

- 1 купюру номіналом 20 грн.;

- 1 купюру номіналом 10 грн.;

- 1 купюру номіналом 5 грн.;

- 1 купюру номіналом 1 грн.;

- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру).

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження переліченого майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

27 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора було задоволено частково.

Задовольняючи частково дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000067, про накладення арешту на майно, а саме на:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: « АДРЕСА_1 »;
- грошові кошти, а саме: - 14 купюр номіналом 100 грн.; - 1 купюру номіналом 50 грн.; - 1 купюру номіналом 20 грн.; - 1 купюру номіналом 10 грн.; - 1 купюру номіналом 5 грн.; - 1 купюру номіналом 1 грн.; - 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, які були додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, а саме на:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: « АДРЕСА_1 »;
- грошові кошти, а саме: - 14 купюр номіналом 100 грн.; - 1 купюру номіналом 50 грн.; - 1 купюру номіналом 20 грн.; - 1 купюру номіналом 10 грн.; - 1 купюру номіналом 5 грн.; 1 купюру номіналом 1 грн.; - 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру), з огляду на те, що перелічене вище майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову, а також з огляду на забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, вказуючи у клопотанні, що вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_10 речі повністю відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що грошові кошти є об`єктом кримінально протиправних дій, а інші вилучені у ОСОБА_10 речі та документи є об`єктами, які містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, прокурор не надав жодного належного і допустимого доказу, що вилучені речі, документи та грошові кошти дійсно можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, а в матеріалах судового провадження відсутній будь-який доказ того, що взагалі мало місце будь-яке кримінальне правопорушення. Зокрема, крім витягу із ЄРДР, постанови про визнання речей, документів та грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні, протоколу затримання ОСОБА_10 та повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, до матеріалів за клопотанням прокурора не надано жодного документу, який би підтверджував сам факт вчинення будь-якого кримінального правопорушення, хоча в самому клопотанні прокурора міститься посилання на допит свідка ОСОБА_14 і на інформацію, отриману з Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області. Оскільки прокурором, всупереч абзацу 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до матеріалів за його клопотанням про арешт майна не надано навіть тих доказів (оригіналів або копій документів), якими він обґрунтовує доводи клопотання, то його клопотання є таким, що подане без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Отже, у даному випадку слідчий суддя мав діяти відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України, тобто повернути це клопотання прокурору для усунення недоліків. Однак слідчий суддя безпідставно розглянув зазначене клопотання прокурора і необґрунтовано його частково задовольнив.

До того ж, колегія суддів встановила, що в клопотанні прокурора не міститься обґрунтування того, яке саме відношення мають паспорти на ім`яОСОБА_10 та оригінал і копія його картки фізичної особи-платника податків до кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Не викладено в клопотанні конкретного обґрунтування цьому і стосовно іншого майна та грошових коштів, а тому колегія суддів вважає, що посилання прокурора на відповідність майна, вилученого при затриманні ОСОБА_10 , критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є лише припущенням сторони обвинувачення.

Також колегія суддів відмічає, що прокурор у клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно, посилається виключно на те, що існують достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто прокурор визначає метою такого арешту лише забезпечення збереження речових доказів. В той же час слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, визначив метою його арешту не тільки забезпечення збереження майна, як речового доказу у кримінальному провадженні, а і забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тим самим перебравши на себе функції сторони обвинувачення стосовно визначення мети і правової підстави накладення арешту на майно, що є порушенням ч. 6 ст. 22 КПК України, тобто проявом необ`єктивності і упередженості при вирішенні даного питання.

Звертає на себе увагу і той факт, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного і третьої особи, яка заявляє право своєї власності на частину вилучених у ОСОБА_10 коштів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задоволенню в повному обсязі, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0000067, а саме на:

1) мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;

2) мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;

3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

4) ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

5) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

7) оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

8) копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

9) квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.;

10) аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: «2/1 Круглоунивер, кв. 41»;

11) грошові кошти, а саме:

- 14 купюр номіналом 100 грн.;

- 1 купюру номіналом 50 грн.;

- 1 купюру номіналом 20 грн.;

- 1 купюру номіналом 10 грн.;

- 1 купюру номіналом 5 грн.;

- 1 купюру номіналом 1 грн.;

- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру), як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданням даного кримінального провадження. З огляду на наведене апеляційна скарга прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 підлягає задоволенню лише в частині необхідності скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити повністю, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПодільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на:
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: « АДРЕСА_1 »;
- грошові кошти, а саме: - 14 купюр номіналом 100 грн.; - 1 купюру номіналом 50 грн.; - 1 купюру номіналом 20 грн.; - 1 купюру номіналом 10 грн.; - 1 купюру номіналом 5 грн.; 1 купюру номіналом 1 грн.; - 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0000067, а саме на:

1) мобільний телефон чорного кольору з написом «К» IMEI - 1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 з SIM-картою «Lifecell»;

2) мобільний телефон чорного кольору марки Huawei, model PRA-LA1;

3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

4) ключі від автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_3 ;

5) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

7) оригінал картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

8) копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

9) квитанцію № 98_32 від 09 жовтня 2018 року про сплату ОСОБА_11 суми у розмірі 475,20 грн.;

10) аркуш паперу зеленого кольору з рукописним написом: «2/1 Круглоунивер, кв. 41»;

11) грошові кошти, а саме:

- 14 купюр номіналом 100 грн.;

- 1 купюру номіналом 50 грн.;

- 1 купюру номіналом 20 грн.;

- 1 купюру номіналом 10 грн.;

- 1 купюру номіналом 5 грн.;

- 1 купюру номіналом 1 грн.;

- 140 купюр номіналом 100 доларів США (серії та номера зафіксовані на відеокамеру), відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4