ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4063/19
провадження № 1-кс/753/1588/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді тренера з боксу в СК "Спартак", державні нагороди та пільги відсутні, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (зі слів), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (зі слів), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2019 слідчий СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.02.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом обшуку ОСОБА_6 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність заявлених ризиків про які зазначено у клопотанні, а також необґрунтованість твердженнь щодо неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, зазначив, що підозрюваний має позитивну репутацію, міцні соціальні зв`язки та ризик втечі підозрюваного є мінімальним і не повинен обумовлюватися виключно суворістю покарання, яке може загрожувати підозрюваному. На підтверження надав характеристики з місця роботи та громадської спілки.

Підозрюваний підтримав думку захисника та пояснив, що на виклик до слідчого за його запрошенням одразу прибув, був затриманий у відділі поліції, розлучений, проте має на утриманні трьох дітей, офіційно працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом обшуку, що на даній стадії є достатнім, щоб переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити даний злочин.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 не був затриманий під час злочину в якому підозрюється або після його скоєння, був викликаний слідчим до відділу поліції та одразу з`явився, що не свідчить про його наміри переховуватися, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, офіційно працює на посаді тренера з боксу в СК "Спартак" де має позитивні характеристики.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що у даному випадку ризик втечі хоча і має місце, проте є малоймовірним, враховуючи зв`язки ОСОБА_6 з країною. Крім того, покладення на підозрюваного обов`язку здати органу досудового розслідування виїзний документ зменшить такий ризик.

ОСОБА_6 раніше засуджений не був, інших доводів щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушеня у клопотанні слідчого та в судовому засіданні прокурором не зазначено, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що наявність такого ризику у судовому засіданні не доведено, враховуючи позитивні характеристики підозрюваного.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вище наведені обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, не є доцільним та обґрунтованим і вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде достатньо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період та покладення обов`язків, які забезпечать належний контроль за поведінкою підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06-00 год.

Зобов`язати ОСОБА_11 протягом двох місяців прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , за винятком проведення в межах кримінального провадження процесуальних дій за його участі у присутності захисника, носити електронний засіб контролю, здати слідчому документ, який дає право виїзду та в`їзду на територію України, а саме: закордонний паспорт (за наявності) та паспорт громадянина України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для контролю за поведінкою ОСОБА_6 .

Дія ухвали закінчується 20.04.2019.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1