ВИРОК
іменем України
Справа № 561/61/19

20 березня 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне кримінальне провадження № 0000262 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця та жителя смт Зарічне, Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 липня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , раніше судимий вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 липня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, 29 грудня 2018 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу заволодів грошовими коштами в сумі 1 000,00 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав їй матеріального збитку на цю суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та зазначив, що дійсно 29 грудня 2018 року у власному помешканні, що за адресою АДРЕСА_1 розпивав спиртні напої з потерпілою ОСОБА_5 . Обставини викрадення у неї коштів не пам`ятає, оскільки знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Після цього був затриманий працівниками поліції та довідався про заяву ОСОБА_5 з приводу викрадення у неї суми 1000,00 гривень, з чим погодився, бо ніхто інший цього зробити не міг.

Потерпіла подала суду заяву від 06 березня 2018 року згідно якої просить розглядати справу про обвинувачення ОСОБА_4 без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та примирилась з ним.

Прокурором у судовому засіданні надані наступні докази вини ОСОБА_4 , які досліджені судом:

- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_5 у якій вона повідомила про викрадення у неї суми 1000,00 гривень 29 грудня 2018 року близько 14:00 год. у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 ;

- постанову про визнання та прилучення до справи речових доказів, грошових коштів у сумі 210,00 грн., які згідно заяви ОСОБА_4 від 30 грудня 2018 року у нього залишились з 1000,00 гривень, які він викрав з гаманця ОСОБА_5 ;

- Протоколу слідчого експерименту від 17 січня 2019 року, згідно якого за участю ОСОБА_4 було відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 29 грудня 2018 року та під час якого останній вказав на викрадення у потерпілої 1000,00 гривень;

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно у потерпілої ОСОБА_5 29 грудня 2018 року близько 14:00 год. у сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень, тобто скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Судом враховано, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив 29 грудня 2018 року, строки давності притягнення до відповідальності за раніше вчинений злочин згідно вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 липня 2014 року (справа № 561/347/14, провадження в ЄРДР № 0000054) не сплили, тобто наявна така кваліфікуюча ознака як повторність, що охоплюється складом злочину за ч. 2 ст. 185 КК України. Покарання за попереднім вироком ОСОБА_4 відбув повністю.

При призначенні покарання суд враховує, що обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24 жовтня 2003 р. (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який визнав свою вину, згідний добровільно відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду, з урахуванням того, що потерпіла не має до нього претензій, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того судом отримано досудову доповідь від Зарічненського районного сектору Філії державної установи Центр пробації у Рівненській області від 11 березня 2019 року № 40/7/239-19 у якій вказано на ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства як середній, а також за висновком органу пробації виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двух) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: одну купюру номіналом 200,00 гривень, одну купюру номіналом 5,00 гривень, дві купюри номіналом 2,00 гривні та одну купюру номіналом 1,00 гривню залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1