Справа № 357/6326/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003662 від 14.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупира Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 20.07.2004 Білоцерківським міським судом, за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- 08.09.2009 Білоцерківським міським судом за ст.186 ч.2, ст.187 ч.1, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 18.04.2016 Білоцерківським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 13 липня 2017 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи біля магазину «Марі Сабель», що на вул. Піщана 5а, в м. Біла Церква Київської області, зустрів раніше наглядно знайомого ОСОБА_5 , який в руках тримав мобільний телефон марки «LENOVO A 6000». В той час ОСОБА_4 вирішив заволодіти чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «LENOVO A 6000», який належний ОСОБА_5 . З метою виконання свого злочинного умислу, повторно, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та попросив його мобільний телефон, щоб зателефонувати. Відійшовши імітуючи розмову по телефону, не маючи при цьому наміру повертати даний мобільний телефон, надавши таким чином ОСОБА_5 неправдиву інформацію, чим навмисно ввів останнього в оману, ОСОБА_4 зник в невідомому напрямку.

З отриманим шахрайським шляхом мобільним телефоном «LENOVO A 6000», ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд, а саме уклав кредитний договір з ломбардом ПТ «Ломбард Парус», за яким віддав вказаний телефон в ломбард, та отримав за нього грошову винагороду.

Внаслідок своїх незаконних, шахрайських, та протиправних дій ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди, яка згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 25.07.2017 становить 1615 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав суду, що не заперечує проти фактичних обставин справи і показав, що він дійсно вчинив вкзаний злочин за обставин, які викладені у обвинувальному акті. Компенсував потерпілому збитки. У скоєному щиро кається, запевнив суд у відсутності намірів вчиняти злочини в подальшому та просив не призначати суворе покарання.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, так як він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання..

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, вчинення злочину повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та та лікаря - психіатра, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, визнав, характеризується посередньо, відшкодував матеріальні збитки потерпілому, враховуючи думку потерпілого, суд призначає йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 кримінальне правопорушення скоїв в період іспитового строку, то суд за правилами ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднує невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2016 р., за яким його засуджено за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків суд частково приєднує до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2016 р., та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити, але не більше 60 днів, тобто до 16 грудня 2018 року.
Тримати під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Обчислювати строк відбування покарання з моменту взяття під варту, тобто з 15 листопада 2018 року.
Речові докази: телефон марки «LENOVO A 6000», сім картку мобільного оператора «Київстар», сім картку мобільного оператору «Лайф», флеш накопичувач «micro sd 16 gb» - повернути потерпілому ОСОБА_5 по приналежності.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя Білоцерківського

міськрайонного суд Київської області ОСОБА_1