У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "21" грудня 2018 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 26.07.2018 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000089 від 16.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 382 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на вище вказану постанову, вважаючи постанову від 26.07.2018 року, якою закрито кримінальне провадження незаконною та необґрунтованою.

Згідно з положеннями кримінального-процесуального закону, однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

При закритті кримінального провадження слідчий діє за правилами ст. 284 КПК України та приймає з цього питання постанову.

Зі змісту скарги вбачається, що в супереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий при винесенні постанови не дослідив всебічно, повно та неупереджено всі обставини даного кримінального провадження, а саме в ході досудового слідства слідчі дії, у відповідності до глави 20 КПК України, не проводились. Отримання доказів слідчим в повному обсязі не проводилось, не було з`ясовано всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, 28.11.2018 року до суду надійшло клопотання про доповнення вимог до вище вказаної скарги, а саме: зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №4, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000089, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 214 КПК України, передати матеріали вище вказаного кримінального провадження до територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Києві.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Слідчий до суду не з`явився, повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. На запит суду, матеріали закритого кримінального провадження, відомості відносно якого внесені до ЄРДР № 0000089 не були надіслані, оскільки відповідно до відповіді на запит, вище вказані матеріали витребувані до Прокуратури міста Києва.

Дослідивши в судовому засіданні скаргу та додані до неї документи, суд прийшов до наступного:

Відповідно до ст.ст. 306, 307 КПК України, скарги на рішення прокурора розглядаються слідчим суддею за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, за результатами розгляду яких постановляється ухвала.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий забов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Дослідивши доводи, викладені у скарзі, матеріали закритого кримінального провадження,суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки факти викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження під час дослідження судом матеріалів закритого кримінального провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно вимоги заявника щодо зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 направити кримінальне провадження №0000089 до Державного бюро розслідувань для подальшого проведення досудового розслідування.

Слід зазначити, що Главою 26 КПК України, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, вказана скарга в цій частині не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 303-307 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 26.07.2018 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000089 від 16.05.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 382 КПК України та про визначення підсудності - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: