Справа № 761/1303/19
Провадження № 1-кс/761/1385/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003012 від 30.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

14 січня 2019 року прокурор четвертого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003012 від 30.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України перебувають матеріали кримінального провадження за №0003012 від 30.11.2018, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Так, відповідно до матеріалів, які надійшли з Генеральної прокуратури України вих № 15/2/4-35595-18 від 12.12.2018 та матеріалів Генеральної прокуратури Швейцарської Конфедерації встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є кінцевим бенефіціарним власником компанії «Спес Есет Менеджмент, Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V. адреса: Hullenbergweg 280-308. NL-1101 BV Amsterdam Zuidoost, в 2014 році компанія Spess Еsset Management, B.V. відкрила рахунки у Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх) станом на 2016 рік на рахунку з номером НОМЕР_1 відкритий в банку Vontobel AG, в м. Цюріх на імя компнії Spess Еsset Management, B.V. знаходилося 7 210 366,45 євро та 21 502 183,91 доларів США.

Генеральною прокуратурою Швейцарської Конфедерації в 2016 році розпочато розслідування походження коштів на рахунку НОМЕР_1 відкритий в банку Vontobel AG в м. Цюріх в зв`язку з чим на кошти було накладено арешт.

Згідно інформації, яку надав власник Spess Еsset Management, B.V. ОСОБА_4 на адресу Vontobel AG банку походження заблокованих на рахунку НОМЕР_1 активів було наступне:

Первинний капітал у розмірі 5 мільйонів доларів США був зароблений в 1993-1997 рр. від індивідуальної підприємницької діяльності.

Дохід від бізнесу з Marazzi склав приблизно 5 мільйонів доларів США.

Дохід акціонерів від бізнесу, пов`язаного з вогнетривкою глиною, складав близько 3 млн доларів США за період з 2001-2006 рр. У 2005 році ОСОБА_4 продав свій бізнес, пов`язаний з вогнетривкою глиною (6% акцій компанії "Donkerampromsyho" та 100% акцій у компанії «Шахтострой») компанії АТ "Golden Gate Business" Україна, загальна сума цієї угоди склала 5 631 550,00 доларів США.

Подальший дохід протягом багатьох років був сформований за рахунок фіксованих інвестицій в акції та облігації в банках Європи. У середньому до 600000 доларів США.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 є керівником ДП «УКРХІМ» (код 1886678) юридична адреса м. Київ пров. Музейний, буд. 12. Перебуває на обліку у ДПІ В Печерському районі м. Києва. Вказане підприємство з вересня 2014 року податкову звітність не здає.

Також ОСОБА_4 є засновником:

ТОВ «БАЗІС» ( код 30100499) юридична адреса м. Донецьк, вул. Лугова, буд. 3. Перебуває на обліку Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області. Вказане підприємство з березня 2014 року податкову звітність не здає.

ОСОБА_4 був засновником: ТОВ «УКРТОРГОБСЛУГОВУВАННЯ» (код 25336103) юридична адреса м. Донецьк, вул. Хабарівська, буд. 1. Перебуває на обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області; ТОВ «ЕКОСИНТЕЗ» ( код 30098658) юридична адреса Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Павленка, буд. 10. Перебуває на обліку Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області. Відповідно до єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та Громадських формувань вказані товариства не перебувають в процесі припинення, свідоцтва про державну реєстрацію скасовані (за рішенням суду). Вказані товариства податкову звітність взагалі не подавали.

Проведеним досудовим розслідуванням документально не встановлено факту декларування ОСОБА_4 доходу на суму 7 210 366,45 євро та 21 502 183,91 доларів США, в зв`язку із чим у слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 отриманий дохід 7 210 366,45 євро та 21 502 183,91 доларів США від вказаних вище операцій не задекларував, податки не сплатив, чим умисно ухилився від сплати податків.

Відкриття ОСОБА_4 рахунків Vontobel AG банку та перерахування на них отриманого доходу 7 210 366,45 євро та 21 502 183,91 доларів США свідчить про приховування ним об`єкту оподаткування, який визначається залежно від виду обов?язкового платежу, що стягується з фізичних осіб, характеризується тим, що прибуток або інший об`єкт оподаткування у платника податків і зборів фактично проте він не декларується, не згадується у документах, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків або зборів, які подаються до податкових чи інших контролюючих органів, а тому ніякі податки на такі об`єкти не нараховуються і не сплачуються.

Такі дії ОСОБА_4 вказують на умисне ухилення від сплати податків в державний бюджет України в особливо великих розмірах.

Встановлено, що незаконна діяльність ОСОБА_4 здійснюється із використанням рахунків, відкритих компанією «Спес Есет Менеджмент, Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V. адреса: Hullenbergweg 280-308. NL-1101 BV Amsterdam Zuidoost, в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх).

Так згідно інформації з в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх) на ім`я компанії «Спес Есет Менеджмент, Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V. адреса: Hullenbergweg 280-308. NL-1101 BV Amsterdam Zuidoost, відкрито та обслуговується рахунок № НОМЕР_1 з балансом 7 210 366,45 євро та 21 502 183,91 доларів США.

Кінцевим беніфіціарним власником компанії «Спес Есет Менеджмент, Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V. адреса: Hullenbergweg 280-308. NL-1101 BV Amsterdam Zuidoost є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх) зберігаються відомості про рух коштів та залишки коштів на вищевказаних рахунках.

Дані відомості перебувають у володінні та зберігаються лише в банківській установі, де відкрито та обслуговується рахунок клієнта, та містять відомості, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, впливають на визначення розміру завданих державному бюджету збитків у вигляді несплати податків та кваліфікацію дій ОСОБА_4 тому є всі підстави вважати, що кошти, які знаходяться на вищезазначених банківських рахунках, є предметом протиправної діяльності, самі по собі є об`єктом та знаряддям злочину, містять ознаки речових доказів використовувались та отримані внаслідок вчинення кримінально караного діяння, а також можуть бути засобами для розкриття злочину та виявлення винних осіб, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову, а також збереження речових доказів.

Також є всі підстави вважати, що кошти із зазначених рахунків можуть бути перераховані на розрахункові рахунки інших юридичних/фізичних осіб, що призведе до їх втрати і унеможливить встановлення причетних до злочину осіб.

Отже з метою запобігання протиправним діям з використанням банківських рахунків, припинення злочинної діяльності, у подальшому відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, а також збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на банківські рахунки зазначеної компанії, які відкрито у відповідній банківській установі, зокрема видаткової частини руху рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших юридичних та фізичних осіб завдано не буде, так як зазначена компанія створена/придбана виключно з метою прикриття незаконної діяльності.

Згідно ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту, відповідно до частини першої цієї статі, крім випадків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму». Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, а також кошти у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:

1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;

4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;

6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

7) інформація яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

9) державна таємниця.

З метою збереження речових доказів, шляхом запобігання можливості незаконної передачі майна (коштів) та враховуючи що вищезазначені грошові кошти та інформація щодо їх руху походження якою володіє банківська установа має значення для досудового розслідування, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, та підпадає під визначення ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням та просить накласти арешт на грошові кошти 7210366,45 Євро та 21502183,91 доларів США, компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V. адреса: Hullenbergweg 280-308. NL-1101 BV Amsterdam Zuidoost, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий та обслуговується в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх), та заборонити відчужувати кошти з банківських рахунків (в частині видаткових операцій, крім обов?язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати), станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду та в подальшому зупинити видаткові операції по цим рахункам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив його задовольнити. Просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0003012 від 30.11.2018 вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.), що відкритий та обслуговується в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх), з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що прокурором не доведено правових підстав для арешту грошових коштів, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

При цьому, прокурором в судовому засіданні не доведено та в матеріалах клопотання відсутні об`єктивні дані, що грошові кошти, на які необхідно накласти арешт, здобуті злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину, та можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні.

Також слід звернути увагу на той факт, що клопотання про арешт майна не містить чіткого визначення власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт. Так, у прохальній частині клопотання прокурор просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.), що відкритий та обслуговується в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх), при цьому зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_4 відкрив рахунки у Vontobel AG та перерахував на них отриманий дохід 7 210 366,45 євро та 21 502 183,91 доларів США, що свідчить про приховування ним об`єкту оподаткування. Такі відомості не дають можливості чітко визначити особу, якій належать грошові кошти, на які просить накласти арешт прокурор, а відповідно і вирішити питання щодо наслідків арешту для третіх осіб, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_4 є кінцевим беніфіціарним власником компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.) не свідчить безумовно про те, що грошові кошти, які перебувають на розрахункових рахунках зазначеної компанії, належать ОСОБА_4 .

Окрім того, в розпорядження слідчого судді не надано доказів на підтвердження розміру збитків, заподіяних бюджету України умисним ухиленням від сплати податків, що свідчить про недоведеність слідчим співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також слідчий суддя звертає увагу на відсутність у клопотанні нормативно-правового обґрунтування доводів про те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках іноземного суб?єкта господарювання, є предметом злочину за ч.3 ст. 212 КК України, та підлягають сплаті у бюджет України.

Так само, в кримінальному провадженні №0003012 від 30.11.2018 ОСОБА_4 або посадовим особам компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.) не було повідомлено про підозру.

Таким чином, прокурор не обґрунтував сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке необхідно накласти арешт, є доказом злочину, може бути забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.

Разом з тим, з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів не вбачається, яке саме доказове значення мають грошові кошти, що знаходяться на рахунку компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.), що відкритий та обслуговується в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх), та які саме ознаки майна вказують на їх відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України з урахуванням тих відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти що знаходяться на рахунку компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.), що відкритий та обслуговується в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх).

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», виходячи з принципу верховенства права та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Отже, слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт грошових коштів, що знаходяться на рахунку компанії Спес Есет Менеджмент Б.В.» (Spess Еsset Management, B.V.), що відкритий та обслуговується в Bank Vontobel AG, Gotthardstrasse 43, CH-8022 Zurich (Цюріх), у кримінальному №0003012 від 30.11.2018.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінали правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003012 від 30.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 18 січня 2019 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1