Справа № 442/7950/18
Провадження № 1-кп/442/486/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0002157 від 12.10.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , працюючого водієм Стрийського відділення технологічного транспорту і спецтехніки ПАТ «Бурового управління «Укрбургаз», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 11.10.2018 року близько 18.00 год, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , в ході виниклого конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 один удар чолом в область носа, внаслідок чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа з незначним зміщенням уламків, осадження в ділянці перенісся, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав та частково визнав позовні вимоги щодо відшкодування шкоди. Пояснив, що 11.10.2018, повертаючись з роботи додому, він побачив сусідку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які сиділи на лавці, що поруч з будинком, у якому він проживає. Він підійшов до ОСОБА_7 та спитав, для чого вона обзиває його дітей, оскільки попередньо йому дзвонила дружина та розповідала про це. Після цього направився додому. Але потім прийшов ОСОБА_5 та почав його копати. Тому він не стримався і наніс останньому удар головою в ділянку носа. Дружина ОСОБА_5 стояла у цей час поруч. Вони ще хвилини 2 3 сварилися, після чого пішли додому. Із заявою на дії потерпілого він не звертався, синців після вказаної події у нього не було. Конфлікт із сусідами почався через загальний заїзд до будинку, де вони проживають. Вважає, що ОСОБА_5 підбурює ОСОБА_7 проти нього щодо вказаного проїзду, а тому він його вдарив.

У вчиненому розкаюється, однак, відшкодувати потерпілому моральну шкоду погоджується у розмірі 1000 грн.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав, його винуватість доводиться іншими доказами, здобутими під час судового розгляду справи, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 11.10.2018 близько 17.50 год він повернувся з будови, тому сів відпочити на лавку біля свого будинку. У цей час до нього підійшла ОСОБА_7 , яка розповіла, що привезла каміння для огородження її дому. Близько 18.00 год надійшов ОСОБА_3 , який почав з ним та з ОСОБА_7 сваритися, погрожуючи фізичною розправою. У цей час вийшла з дому його дружина ОСОБА_8 . Вона попросила ОСОБА_7 пояснити ОСОБА_3 , що вони не мають жодного відношення ні до каміння, ні до ситуації, яка склалася з заїздом. Підійшовши до ОСОБА_3 , вони навіть не встигли щось особливо пояснити, як останній у миті наніс йому головою удар по носі. На запитання його дружини ОСОБА_8 щодо причини таких дій, ОСОБА_3 відповів, що йому ( ОСОБА_5 ) відомо, за що він так вчинив.

Крім цього, потерпілий пояснив, що у нього жодних намірів не було наносити удари ОСОБА_3 чи якось провокувати його на бійку. Йому взагалі незрозумілі причини такої поведінки обвинуваченого, оскільки раніше у них були нормальні сусідські стосунки. Проте, ОСОБА_3 жодного разу не вибачився перед ним і не намагався вирішити даний конфлікт мирним шляхом. Оскільки шкоду йому взагалі не відшкодовано, то підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що обвинувачений завдав йому моральної шкоди, оскільки він переніс душевні та фізичні страждання; по теперішній час у нього є побоювання за свою сім`ю, оскільки вони проживають поруч з обвинуваченим, який неодноразово погрожував їм та не бажає врегулювати суперечки мирним шляхом. Відтак, щодо міри покарання, просить карати ОСОБА_3 суворо;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що 11.10.2018 року її чоловік ОСОБА_5 цілий день знаходився на будові. Близько 18 год, повертаючись додому, він присів біля їхнього будинку на лавку відпочити. Вона у цей час перебувала вдома, на кухні. Через відчинене вікно вона почула, як ОСОБА_3 , який повертався з роботи, почав сваритися з ОСОБА_7 та її чоловіком. Обвинувачений звинуватив їхню сім`ю в тому, що вони намовляють ОСОБА_7 загородити своє житло камінням. Вона вирішила вийти з дому, щоб попросити ОСОБА_7 пояснити ОСОБА_3 , що таке не відповідає дійсності. Після цього вони втрьох (разом з ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_5 ) підійшли до ОСОБА_3 , який стояв уже біля входу до свого будинку, однак, не встигли нічого пояснити, так як останній різко головою наніс її чоловікові удар по носі. У цей момент вона почула хрускіт. На її зауваження він відповів, що ОСОБА_5 знає, за що він його вдарив. Вони відразу звернулись у лікарню, після чого вона написала заяву в поліцію. Жодного разу обвинувачений не попросив у її чоловіка пробачення та не запропонував допомоги. Зазначила, що її чоловік ніяких ударів ОСОБА_3 не наносив;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка дала суду покази, аналогічні показанням ОСОБА_8

- висновком експерта №468 від 08.11.2018 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 , 46-ти років, малось тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа з незначним зміщенням уламків, осадження в ділянці перенісся. Вказані ушкодження виникли внаслідок ударної взаємодії з тупим твердим предметом в термін, вказаний обстежуваним та зазначений в медичних документах, тобто, могли виникнути 11 жовтня 2018 року, і відносяться до легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров?я;

- витягом з медичної картки стаціонарного хворого №07405, з якої видно, що ОСОБА_5 поступив у КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР 11.10.2018 з діагнозом: закритий перелом кісток носа із незначним зміщенням уламків; дата виписки 12.10.2018;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.11.2018, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 , з яким, зокрема, узгоджуються показання потерпілого щодо обставин справи;

- частково показаннями свідка ОСОБА_9 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 , та показала, що останній дійсно наніс головою удар по носі потерпілому ОСОБА_5 .

Суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 щодо нанесення ударів, у тому числі ногами, потерпілим ОСОБА_5 по тілу ОСОБА_3 , оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому провадженні.

Ставити під сумнів покази потерпілого та свідків підстав у суду немає. Зазначені показання узгоджуються з іншими доказами у матеріалах кримінального провадження.

З урахуванням вищенаведеного, допитавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров?я останнього.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, на думку суду, є визнання вини та каяття обвинуваченого у вчиненні злочину.

Беручи до уваги вищезазначене та обставини справи, враховуючи особу винного, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двоє дітей (син інвалід з дитинства та дочка навчається на платній формі навчання), суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є, на переконання суду, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову ОСОБА_5 , суд вважає, що такий слід задоволити частково з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 моральних (душевних та психічних), а також фізичних страждань.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, в тому числі нервове потрясіння. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак, вважає, що задоволений судом розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн. відповідатиме ступеню страждань потерпілого ОСОБА_5 .

Поряд з тим, на підставі ст.137 ЦПК України з ОСОБА_3 слід стягнути в користь позивача, понесені останнім, витрати на правничу допомогу в розмірі 5900,00 грн., що включають в себе: участь адвоката під час допиту потерпілого 650 грн., участь адвоката під час одночасного допиту 650 грн., ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 650 грн., консультації адвоката 250 грн., а також складання адвокатом цивільного позову 850 грн., підготовка адвоката до участі в судових засіданнях 650 грн. та участь адвоката в судових засіданнях 2200 грн., оскільки такі підтверджуються довідкою від 30.11.2018.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 935 (дев`ятсот тридцять п`ять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди та 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот) грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1