Провадження № 1-кп/161/275/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу

08 лютого 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 17 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України.

17 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 13 липня 2018 року включно.

22 грудня 2018 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 повторно продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 лютого 2019 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки такий закінчується 19 лютого 2019 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення у справі "Єчюс проти Литви", заява № 34578/97, п. 93).
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити, потерпілого, який не заперечував щодо його задоволення, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили обрати більш м`який запобіжний захід, однак, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які не відпали, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, за один із яких, зокрема ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, немає постійного джерела доходів, офіційно не працює та суспільно корисною працею не займається, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він може вподальшому знову вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою запобігання можливості переховуватись від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, в тому числі, до дачі ними неправдивих показань, тому суд приходить до висновку, що слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, а клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 193, 197, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 -задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 08 квітня 2019 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок або на ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів виховного та медичного характеру.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1