Справа № 638/2425/19
Провадження № 1-кп/638/1064/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою за обвинувальним актом кримінального провадження № 0005106 від 27.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт кримінального провадження № 0005106 від 27.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст. 125 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 з посиланням на ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: може вчиняти тиск на потерпілих та свідків, крім того раніше засуджений.

Обвинувачений та захисник заперечували у задоволенні клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт зазначивши про відсутність ризиків вказаних прокурором.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступного.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Заявлені прокурором ризики суд вважає доведеними, так як обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки тяжкість діянь в яких останній обвинувачуються та суворість передбаченого покарання вказують на високий ризик втечі обвинуваченого з метою уникнення покарання. При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Також обґрунтованими є ризики, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, офіційних джерел прибутку не має, наявність дітей та дружини не можна віднести до стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, сторонами кримінального провадження не надано.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи із необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, відсутність даних про зменшення ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала, судом не встановлено.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.

У зв`язку з цим, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб., а клопотання обвинуваченого та захисника залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 01 червня 2019 року.
Клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 12 год. 00 хв. 16 травня 2019 року, надавши час обвинуваченому для ознайомлення з цивільним позовом заявленим прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий