Справа № 309/3896/18
Провадження № 1-кс/309/1204/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2018 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 сторін кримінального провадження слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001472 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2018 слідчим відділенням Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001472.

Підставою для реєстрації досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, виявлені та зафіксовані 22.12.2018 р. під час проведення обшуку за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду №309/3783/18 від 20.12.2018 постановленої в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001436.

Так, 22.12.2018 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме у будинку за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: білу порошкоподібну речовину, схожу на психотропний речовину метамфетамін, розфасовану у два поліетиленові пакетики, приблизно по 1 грам у кожному, один поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою близько 10 грам, електронні ваги та 123 пустих поліетиленових фасувальних пакетів, аналогічних тим, в які були розфасовані порошкоподібна речовина, типу метамфетамін та речовина рослинного походження, типу канабіс.

Зазначені об`єктивні дані отримані в ході проведення зазначеного обшуку, зокрема виявлення цифрових електронних вагів, призначених для зважування речовин та предметів до 500г з похибкою в 0.1г; пустих поліетиленових фасувальних пакетів у кількості 123 (сто двадцять три) штуки, а також виявлення, як наркотичних засобів, так і психотропних речовин розфасованих у аналогічні пакети, у сукупності дають всі підстави вжати про наявність спеціальної мети, яка полягає у їх збуті. У зв`язку зазначеним, діям ОСОБА_5 надано попередню правову кваліфікацію ч.2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

Зазначену попередню правовому кваліфікацію надано з врахуванням постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», згідно якої: «Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо»

Крім цього, така кваліфікуюча ознака статті 307 КК України, як зберігання утворює склад триваючого ускладненого одиничного злочину, який характеризується безперервним вчиненням злочину, і особа, яка його вчиняє перебуває у так званому «злочинному стані», який припиняється, з об`єктивних причин не пов`язаних з волею цієї особи, у даному випадку проведення 22.12.2018 р. обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 та вилучення за місцем його проживання психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 застали безпосередньо під час вчинення тяжкого кваліфікованого кримінального правопорушення(злочину) передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі до 10 років, а також сукупність очевидних ознак на місці події, вказували на те, що саме він вчинив даний злочин - ОСОБА_5 у порядку передбаченому статтею 208 КПК України затримано 22.12.2018 р. о 17 годині 40 хвилин, про що складено відповідний протокол.

23.12.2018 о 13 годині 50 хвилин стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою їх подальшого збуту, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, на початку грудня 2018 року, знаходячись у невстановленому слідством місці Закарпатської області, незаконно придбав психотропну речовину типу метамфетамін, розфасовану у два поліетиленові пакети та особливо небезпечний наркотичний засіб, типу канабіс, розфасований у поліетиленовий пакет, які в подальшому з початку грудня 2018 року до 22.12.2018 року, зберігав із метою збуту за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , до моменту проведення працівниками Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області за вказаною адресою санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області №309/3783/18, в ході якого, за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: два поліетиленові пакетики з білою порошкоподібною речовиною, схожою на психотропний засіб метамфетамін, вагою близько 1 грам кожний, один поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою близько 10 грам, електронні ваги та 123 пустих поліетиленових фасувальних пакетів, аналогічних тим, в які були розфасовані порошкоподібна речовина, типу метамфетамін та речовина рослинного походження, типу канабіс.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючою ознакою, якого є: незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема рапортом о/у СКП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 20.12.2018, протоколом обшуку та протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

У даному випадку щодо обґрунтованості підозри, слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

Крім цього слід зазначити, що слідчим відділенням Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2018 року за №0001436, за фактом вилучення 14 грудня 2018 року у ОСОБА_5 поліетиленового пакетику з білою порошкоподібною речовиною та прозорого поліетиленового пакету з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, під час огляду належного йому автомобіля марки «Опель Астра», номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 .

Згідно, статті 131 КПК України до видів заходів забезпечення кримінального провадження віднесено запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання ; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На виконання вимог ст.178 КПК України, в якості обставини, що обов`язково враховуються судом при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити:

-наявність вагомих доказів які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, які наведенні наявні в матеріалах кримінального провадження;

- злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачений ч.2 ст. 307 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років;

- вік та стан здоров`я підозр`юваного, тобто відсутність будь, яких застережень, які б вказували, що ОСОБА_5 у зв`язку зі своїм малолітнім, похилим віком чи поганим станом здоров`я не може утримуватись в ізоляторі тимчасового тримання;

- відсутність міцних соціальних зв`язків;

- на виконання п.4 зазначеної статті сторона обвинувачення констатує наявність у ОСОБА_5 зареєстрованого шлюбу та малолітньої дочки, однак звертає увагу суду на спосіб вчинення злочину, який полягав у зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин в будинку, в якому проживає його ж малолітня дитина, чи саме наражав її на небезпеку.

- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, що дає стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 , продовжуватиме вчиняти інші умисні корисливі злочини спрямовані на протиправне збагачення;

- наявність повідомленої підозри ОСОБА_5 07.12.2018 у кримінальному провадженні №0001408, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.198 КК України;

Зазначені обставини прямо свідчать про наявність ризиків передбачених п.1,2,3,4 та 5 ч.1 ст. 177 КК України виправдовують необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Враховуючи положення ст. 183 КПК України сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам та належному виконанні підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, як під час досудового розслідування так і судового розгляду, крім цього враховуючи, що ОСОБА_5 ніде не працює та перебуваючи на волі може вчинити інший умисний корисливий злочин, з метою власного протиправного збагачення, а також приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам, слідчий просить суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_11 , заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а саме те, що його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, наявність внесених відомостей до ЄДРДР про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ст.. 309 ч.1 КК України та ст.. 198 КК України, що в своїй сукупності вказує на те, що він будучи обізнаним з мірою покарання перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам.

Сторона захисту у судовому засіданні зокрема адвокат ОСОБА_6 просив застувати менш суворий запобіжний захід.

В судовому засіданні ОСОБА_5 суду ствердив, що при проведенні обшуку речовину рослинного походження йому було підкинуто працівниками поліції , а у виявлених та вилучених двох поліетиленових пакетах знаходились освячена сіль та речовина «Креатин» , яка використовується для збільшення ваги м`язів. Просить суд, вирішити питання про застосування відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваному, повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, на підставі ст.. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, у вказаному будинку проживає з дружиною та малолітньою дитиною, по місцю проживання характеризується позитивно .

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В свою чергу, у судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у звязку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі врахувавши, що до ЄРДР внесено відомості щодо кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309 та ст.. 198 КК України, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризику, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правоввій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в рамках кримінального праводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001472 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.307 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою. АДРЕСА_1 до 20.02.2019 року

Зобов"язати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою у рамках даного кримінального провадження до слідчого та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти до 20.02.2019 р. наступні обв`язки:

-прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- заборонити спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні.

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Слідчий суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1