Справа № 342/1248/18
Провадження № 1-кс/342/215/2018
08 листопада 2018 року м. Городенка
Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, зазначених в ньому, просять задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступного.
Ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з п.1 ч.2 згаданої статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, - визначає ч.3 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 173 згаданого кодексу при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Вилучений під час огляду місця події транспортний засіб відповідає критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України.
У зв`язку з проведенням досудового розслідування необхідне проведення слідчих дій щодо вилученого під час огляду місця події транспортного засобу, в тому числі проведення слідчих експериментів.
З метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, приймаючи до уваги те, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч. 1 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1