Справа № 466/9607/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004342 від 21.11.2018 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працевлаштованого, раніше судимого, востаннє 02.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., ухвалою від 11.05.2018 року Шевченківського районного суду м.Львова замінено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на покарання у виді 50 годин громадських робіт, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , засуджений 02.06.2017 вироком Шевченківського районного суду м.Львова за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Засуджений ОСОБА_3 у встановлений законом термін штраф не сплатив, а тому ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.05.2018, йому замінено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Після чого, 19.10.2018 ОСОБА_3 , у відповідності до п.п.1.3, 2.2, 5.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України №270/1560 від 19.12.2003, роз`яснено порядок виконання покарання у виді громадських робіт, повідомлено, що остання у відповідності до ч.1 ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, зобов`язана додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування зазначеного вище покарання та видано направлення у Брюховицьку селищну раду для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 22.10.2018.

19.10.2018 ОСОБА_3 розяснено ст.389 КК України про те, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, про що є відмітка останнього.

Однак, ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та в порушення обов`язків визначених ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, 05.02.2018 не приступив до виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин.

В подальшому 25.10.2018 та 06.11.2018, ОСОБА_3 було скеровано виклик до уповноваженого органу з питань пробації, однак останній на вказані виклики не з`явився, відповідно 13.11.18 інспектором Шевченківського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області здійснено виїзд за місцем проживання засудженого ОСОБА_3 і відібрано пояснення, в якому останній зазначив, що відмовляється відпрацьовувати призначене ухвалою суду покарання у виді громадських робіт за станом здоров`я, однак підтверджуючих довідок з даного приводу не надав.

ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в порушення обов`язків визначених ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, 22.10.2018 не приступив до виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин, на виклики Шевченківського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області не з`явився, чим ухилився від відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Таким чином, дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що дійсно був попереджений про відпрацювання громадських робіт у Брюховицькій селищній раді, але відмовився від таких у звязку зі станом здоровя. Просить його суворо не карати, оскільки він щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами, визнавальними показаннями самого обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, - як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, 02.06.2017 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., 11.05.2018 року Шевченківським районним судом м.Львова замінено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

З характеристики за місцем проживання селищного голови смт.Брюховичі вбачається, що обвинувачений характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, на обліках у нарко та психоневрологічному диспансері не перебуває.

Однак щиро кається у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не здобуто і такого не зазначено в обвинувальному акті.

Санкція частини 2 статті 389 КК України передбачає покарання до обвинуваченої у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

ОСОБА_3 засуджений вироком від 02.06.2017 Шевченківського районного суду м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., а ухвалою від 11.05.2018 року Шевченківського районного суду м.Львова йому замінено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Отже, при складанні покарань слід врахувати, що 50 годин громадських робіт відповідає 6 дням арешту.

Речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст.71,72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуте покарання за ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.05.2018 року та визначити йому для відбування остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 6 (шести) днів арешту.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1