Провадження №1-кп/447/64/19
Справа №447/2270/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0000242 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, який не працює і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

прокурор ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 10.07.2018 приблизно о 16.00 годині, перебуваючи у приміщенні Новороздільської міської лікарні на вул. Винниченка, 37 у м. Новий Розділ Львівської області, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, мав намір таємно викрасти два радіатори опалення, загальною вартістю 650,00 гривень, однак, свій умисел до кінця не довів, оскільки злочин виявив працівник лікарні. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив наступне. 10.07.2018 він прийшов у приміщення лікарні. Там побачив 2 демонтовані батареї. У нього виник умисел на таємне викрадення цього майна. Одну батарею він виніс з приміщення і заховав, а коли виносив другу - його дії виявили. Вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт; довідку від 06.03.2003 про звільнення з установи виконання покарання; вимогу про наявність судимостей, відповідно до якої судимість погашена; довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра; довідку про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; довідку про склад сім`ї та реєстрацію; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги на його поведінку не надходили.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: допит свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновок експерта від 04.09.2018 №4/1290, допит представника потерпілого ОСОБА_5 , протокол проведення слідчого експерименту від 17.09.2018 та речові докази.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно висока, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі окремих осіб, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повтоних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання у виді штрафу.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 715,00 гривень на користь держави.

Згідно з ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18.07.2018 на предмет злочину накладено арешт з забороною розпоряджатися та користуватися зазначеним майном. Враховуючи, вимоги ч.4 ст.174 КПК України зазначений арешт слід скасувати.

Відповідно до постанови від 11.07.2018 дві батареї (з 9 ребер та з 4 ребер відповідно), що були предметом злочину - визнано речовими доказами. На підставі ст.100 КПК України згадані речові докази слід передати законному володільцю.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 715,00 гривень на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18.07.2018.

Речові докази - дві батареї (з 9 ребер та з 4 ребер відповідно) передати Новороздільській міській лікарні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1