Ухвала

Іменем України
26 листопада 2018 року

м. Київ
Справа № 761/35284/18
Провадження № 51 9292 впс 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі :
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0009053 від 22 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
На розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0009053 від 22 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України.
Захисник ОСОБА_5 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з клопотанням про направлення вказаного кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києвадо Глибоцького районного суду Чернівецької області в порядку ст. 34 ч. 3 КПК України. Вважає, що вказане кримінальне провадження не підсудне Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки місцем вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України є філія Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України», що знаходиться за адресою: 60400, Чернівецька область, Глибоцький район, смт. Глибока, вул. 10-ї Річниці Незалежності України, бдинок 7 «а», прим. 1.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження за клопотанням, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Стаття 34 ч. 1 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду. При цьому, пункт 1 вказаної частини статті визначає, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 цього Кодексу, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.
З матеріалів провадження за клопотанням вбачається, що ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, останній епізод якого нею вчинено 13 квітня 2017 року, оскільки в цей день ТОВ «М.С.Л.», яке не було освідчено про набуття права отримання виграшу шляхом порушення нею вимог ст. 3 ч. 4 Закону України «Про державні лотереї в Україні» платіжним дорученням № 152 перерахувало на належний ОСОБА_4 банківський рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти на загальну суму 6 842, 50 грн., якими вона незаконно заволоділа та розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла ТОВ «М.С.Л.» матеріальну шкоду.
Таким чином, фактичне заволодіння грошовими коштами та отримання можливості розпоряджатися ними ОСОБА_4 відбулося не 19 квітня 2017 року, як про це зазначає захисник у клопотанні, а саме 13 квітня 2017 року, оскільки для розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку не є обов`язковою умовою їх зняття з такого рахунку.
Особливістю грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку, є те, що особа має можливість користуватися ними в будь-якому місці де наявна можливість безготівкового розрахунку, або ж є пристрій для зняття таких коштів.
Отже, конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, ОСОБА_4 визначити неможливо, у зв`язку із чим, відповідно до ст. 32 ч. 1 КПК України, кримінальне провадження має здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено та затверджено прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, що в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, до якого і направлено цей акт для розгляду.
З урахуванням зазначеного та того, що вказане кримінальне провадження № 0009053 від 22 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, перебуває на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва, колегія суддів не знаходить підстав для його передачі до Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила порушень ст. 32 КПК України при визначенні територіальної підсудності кримінального провадження № 0009053 щодо ОСОБА_4 . Підстав, передбачених ст. 34 ч. 1 КПК України, для передачі кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києва до Глибоцького районного суду Чернівецької області при перевірці клопотання колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику обвинуваченої ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 у задоволенні його клопотання про направлення кримінального провадження № 0009053 від 22 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, з Шевченківського районного суду м. Києва до Глибоцького районного суду Чернівецької області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3