Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/86/2018 Справа №642/1755/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретаря ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , клопотання прокурора про застосування домашнього арешту ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000149 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000149 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На обговорення судом поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , при цьому, зазначив, що останній раніше судимий, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та скоїв низку умисних злочинів, в тому числі, корисливих, а також кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, не працює, не має постійного джерела доходу, може отримувати дохід за рахунок злочинної діяльності, тому, є обґрунтовані підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів, може сховатися від суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, тому, прокурор вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе.
Крім того, прокурор просив застосувати до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, в обґрунтування клопотання вказав, що ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу на даний час не змінились. Крім того, вказав, що ОСОБА_8 скоїла умисний корисливий тяжкий злочин, може переховуватися від суду, знищити сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, може незаконно чинити тиск на потерпілого, свідків та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_10 при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, також при розв`язанні клопотання прокурора щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, покладалися на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_6 при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 покладався на розсуд суду. При розв`язанні клопотання прокурора щодо застосування до його підзахисної запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечував, оскільки строк дії ухвали, якою застосовувався вказаний запобіжний захід закінчився.
Обвинувачена ОСОБА_8 при розв`язанні клопотання прокурора щодо застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримала думку свого захисника, крім того при розв`язанні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 покладалась на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою від 20.01.2017 р., застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому, строк запобіжного заходу продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, при розв`язанні даного питання, суд враховує, що згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.
З правового аналізу вказаних положень кримінального процесуального законодавства, вбачається, що закон не вимагає доказування того, що особа, якщо їй не буде обрано запобіжний захід, ухилятиметься від суду чи від виконання процесуальних рішень. В законі йдеться про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ця особа може порушити процесуальні обов`язки чи проявити неправильну процесуальну поведінку, тобто йдеться про обґрунтовану підозру в цьому.
Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обстановки кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, не працює, має не зняту і не погашену судимість, у встановленому законом порядку, тому, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Разом з тим, при розв`язанні клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються, зокрема, під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається, зокрема, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Таким чином, враховуючи, що прокурором не було дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 184 КПК України, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_8 .
Керуючись ст. 29 Конституції України ст.ст. 177, 178, 183, 181, 184, 194,197, 199, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Строк дії ухвали до 28 листопада 2018 року.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_8 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_3

ОСОБА_2