ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1003/18 Справа № 191/3162/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року про задоволення клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року, клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволено та звільнено його умовно-достроково від покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року, на не відбутий строк 4 місяці 4 дні.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України.

Вимоги скарги прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення, що суд необґрунтовано залишив поза увагою. Прокурор зазначає, що у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_6 містяться записи від 23.03.2016 року, про те, що засуджений не став на шлях виправлення, та 20.03.2017 року про те, що на шлях виправлення він стає. Окрім того, згідно протоколу засідання комісії установи №17 від 17.07.2017 засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення. Вважає, що судом не надано оцінку матеріалам справи у їхсукупності, оскільки засуджений за весь час відбування покарання мав 2 стягнення та лише 1 заохочення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_6 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, судом враховано, що ОСОБА_6 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі волі строком на 5 років.

Станом на 02 листопада 2018 року ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного покарання.

Судом також взято до уваги, що за весь час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, працевлаштований на дільниці ДОЦ сортувальником, до роботи ставиться сумлінно, має одне заохочення, два стягнення, які погашені.

Надаючи оцінку цим обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Ті обставини, що на засіданні адміністративною комісією установи засудженому було відмовлено у застосуванні пільги, на переконання колегії суддів не дають підстави визнати необґрунтованим рішення суду. Окрім цього, з позиції суду, ці відомості висновків суду щодо виправлення засудженого спростувати не можуть.

Щодо доводів прокурора про наявність у ОСОБА_6 стягнень, що істотно впливає на висновки суду, то вони також є безпідставними, з огляду на те, що ці відомості враховуються у сукупності з іншими обставинами провадження та даними про особу засудженого та самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4