провадження № 1-кп/521/252/19
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Роздільне Одеської області; офіційно не працевлаштованого; не одруженого; з середньою освітою; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 19.05.2018 року, приблизно о 09 годин 30 хвилин, діючи з прямим умислом, знаходячись між кімнатами 3 та 4 в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, які у нього виникли з ОСОБА_5 , з метою завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості наніс останньому удари руками по голові, завдавши тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи, синця нижньої повіки лівого ока з переходом в ліву щічну ділянку, перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків., які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, ОСОБА_4 , 19.05.2018 року, приблизно о 10 годині діючи з прямим умислом направленим на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись в кімнаті № 4 будинку АДРЕСА_2 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я відкрито викрав майно ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «НОМТОМ», вартістю 970 гривень, з картками мобільних операторів «Київстар» та ВФ «Україна», які вартості не мають.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю та від дачі пояснень відмовився в зв`язку з тим, що йому соромно про це розповідати. У скоєному каявся.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів дослідженням документів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- речовий доказ - мобільний телефон «НОМТОМ», вартістю 970 гривень, з картками мобільних операторів «Київстар» та ВФ «Україна» повернуто потерпілому (протокол огляду предмета від 21.05.2018 року; постанова про визнання та долучення в якості речових доказів від 21.05.2018 року, звіт про оцінку речового доказу, розписка потерпілого);

- обвинувачений вважається раніше не судимим (вимога від 22.05.2018 року, копія вироку Роздільнянського суду Одеської області від 24.07.2014 року); не перебуває на обліку в ООМЦПЗ (довідки від 31.05.2018 року та 04.06.2018 року).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставини, які пом`якшують покарання, а саме - щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 26 років та соціальне положення не одружений, офіційно не працевлаштований; характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, розглядаючи питання щодо призначення остаточного основного покарання, суд виходить з принципу диспозитивності, який закріплений в п. 19 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України та не знаходить в даному випадку підстав для призначення іншого покарання, ніж те, про яке сторони висловилися під час судових дебатів.
З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне вважати речові докази повернутими законному володільцю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 122 КК України два роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Строк відбування покарання рахувати з дня ухвалення вироку.
Запобіжний заход не обирати.

Речові докази мобільний телефон «НОМТОМ», вартістю 970 гривень, з картками мобільних операторів «Київстар» та ВФ «Україна» вважати повернутим законному володільцю.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня надсилається потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1