Справа № 646/27/17
№ провадження 1-кс/646/2897/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2019року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого від 19.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000132 від 03.02.2016 року та про зобов`язання визнати потерпілим, -
в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з вимогою скасувати постанову слідчого від 19.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000132 від 03.02.2016 року та зобов`язати визнати заявника потерпілим.
Ознайомившись з даною скаргою, слідчий суддя приходить до наступного.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відтак вимога ОСОБА_2 якою він просить зобов`язати слідчого визнати його потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000132 від 03.02.2016 року, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України. В даному випадку предметом оскарження може бути рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, а тому у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині зобов`язати слідчого визнати його потерпілим необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині вимог про зобов`язання визнати його потерпілим.
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого від 19.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000132 від 03.02.2016 року - призначити до розгляду в судовому засіданні на 11.05.2019 р. на 13-05 год.
На ухвалу в частині відмови у відкритті провадження може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1