ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/473/18 Справа № 181/1380/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000524 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану і прийняту з порушенням норм процесуального законодавства, та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовується лише припущеннями і відсутністю будь-яких достатніх даних, передбачених ст. ст. 177, 196 КПК України, для обрання найсуворішого запобіжного заходу відносно особи похилого віку - ОСОБА_8 .
Посилається на те, що в цей час відсутні будь-які ризики зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того місцем його проживання є встановленим; підозрюваний позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені та знаходяться у віданні слідчого; у ОСОБА_8 немає потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, а посилання сторони обвинувачення на нібито погрози підозрюваного відносно експерта ОСОБА_9 є реакцією підозрюваного на його затримання у похилому віці за підозрою у вчинені злочину, котрий останній не вчиняв та про що повідомляв слідчого по справі; також підозрюваний не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а навпаки зацікавлений у встановленні істини по справі; та не має на меті вчиняти інше кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність судимостей у останнього.
Вважає, що слідчий суддя жодним чином не врахував наслідки застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_8 , та тієї шкоди котра може бути завдана здоров`ю підозрюваного у зв`язку із перебуванням в умовах слідчого ізолятору.
Крім того, слідчий суддя фактично встановив наявність лише одного ризику у виді незаконного впливу на експерта підозрюваним ОСОБА_8 , котрий викликає сумнів, та взагалі судом проігноровано відомості про особу підозрюваного, оскільки не враховано вік та стан здоров`я підозрюваного.
Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 рокубуло задоволено клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14 години 00 хвилин 06 лютого 2019 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що органами досудового розслідування доведено наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на експерта ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом допиту спеціаліста, наявність цього ризику унеможливить забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеному вище ризику, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та враховуючи характер вчинення насильницького кримінального правопорушення і зміст пред`явленої підозри, наявність ризику, вважає за недоцільне визначати розмір застави.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які частково підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі«Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом огляду місця події від 08.12.2018 року; - протоколом огляду додаткового огляду місця події від 09.12.2018 року; - протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 09.12.2018 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 - лікаря КЗ Межівська ЦРЛ ДОР; - протоколом огляду предметів, які були вилучені у ОСОБА_8 в ході затримання; - речовими доказами; - протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним.
Таким чином, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлений ризик незаконного впливу на експерта об`єктивно існує.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував існування ризику, що перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати на експерта, що підтверджується протоколом допиту спеціаліста (а.с. 50-51), а також враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, та те, що підозрюваний родини та утриманців не має, за місцем проживання характеризується задовільно, обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Враховуючи висновки суду про умисне вчинення ОСОБА_8 злочину, то вони зроблені з порушенням принципу презумції невинуватості, оскільки такі обставини встановлюються за вироком суду, у зв`язку з чим допущено істотні порушення вимог КПК України, та ухвала підлягає скасуванню.
Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Постановлюючи нову ухвалу, колегія суддів враховує вік підозрюваного, оскільки ОСОБА_8 1940 року народження, відсутність судимостей, а тому вказані факти є підставою для зменшення строку тримання під вартою підозрюваному.
Відомості щодо стану здоров`я та осіб, які здійснюють догляд за підозрюваним - відсутні, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання старшого слідчого СВ Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.01.2019 року.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 рокущодо ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.01.2019 року
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4