ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/128/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000082 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого на посаді головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Північно-Західного регіону Чорного моря Державної екологічної інспекції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 147280 гривень.

Встановлено строк дії ухвали до 27.12.2018 року включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Так, 08 серпня 2018 року, близько 15 год. 19 хв., ОСОБА_9 перебуваючи в посаді головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Північно-Західного регіону Чорного моря Державної екологічної інспекції, будучи службовою особою, з використанням службового становища, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, вчинив дії направленні на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , а саме використовуючи інтернет зв`язок, (програму WhatsApp), виказав останньому вимогу про надання йому 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ було еквівалентно 27 (двадцяти семи) тисячам 02 грн., за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Снабсудосервіс» шляхом проведення безпідставних перевірок додержання вимог законодавства щодо охорони навколишнього середовища, пов`язаних з видобутку піску та проведення днопоглиблуючих робіт в акваторії Чорного моря.
12.10.2018, близько 16 год. 40 хв., він же, перебуваючи в посаді головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Північно-Західного регіону Чорного моря Державної екологічної інспекції, будучи службовою особою, з використанням службового становища, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, вчинив дії направленні на вимагання та одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ «Снабсудосервіс» ОСОБА_10 , використовуючи інтернет зв`язок, (програму WhatsApp),виказав останньому вимогу про зміну предмету неправомірної вигоду та 12 жовтня 2018 року, близько 16:40 хв., перебуваючи в на АЗС «АМІК» перед в`їздом на «Антонівський міст» м. Херсон, ОСОБА_9 , підтвердив раніше висунуту вимогу щодо надання неправомірної вигоди з розрахунку 3 грн. за одну тонну добутого підприємством піску, за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Снабсудосервіс» шляхом проведення безпідставних перевірок додержання вимог законодавства щодо охорони навколишнього середовища, пов`язаних з видобутку піску та проведення днопоглиблиуючих робіт в акваторії Чорного моря.
01.11.2018, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Північно-Західного регіону Чорного моря Державної екологічної інспекції, будучи службовою особою, з використанням службового становища, умисно з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись при вході до торгового павільйону ринку у с. Коблево, що розташований за адресою: Одеська область, с. Коблево, вул. Степова, 1, одержав раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 25 000 грн. з врахуванням 3 грн. за 1 тонну добутого піску від представника ТОВ "Снабсудосервіс" громадянина ОСОБА_10 за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Снабсудосервіс» шляхом проведення безпідставних перевірок додержання вимог законодавства щодо охорони навколишнього середовища, пов`язаних з видобутку піску та проведення днопоглиблиуючих робіт в акваторії Чорного моря.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_9 у зв`язкуз порушенням норм кримінального, кримінального процесуального права, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає, що слідчим не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Також зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Крім того, вказує, що підозра оголошена ОСОБА_9 є необґрунтованою, оскільки в матеріалах провадження міститься лише протокол допиту ОСОБА_10 , вручення йому коштів та його огляд, що без сукупності інших доказів не можуть свідчити про обґрунтованість повідомленої підозри. Також суд не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, стан здоров`я ОСОБА_9 , інвалідність 3 групи, проблеми з серцем, наявність міцних соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, наявність у нього родини та трьох неповнолітніх дітей, двох дітей від першого шлюбу, яких він утримує, позитивну репутацію підозрюваного, відсутність судимостей, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. Стверджує, що розмір застави, визначений слідчим суддею, є непомірним. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02.11.2018 року ОСОБА_9 затримано у порядку ст.208 КПК України і цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду грошових коштів; протоколом огляду від 01.11.2018 року; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 02.11.2018 року.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні цього злочину.
На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому доводи сторони захисту про необхідність дослідження доказів та встановлення обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , не ґрунтуються на законі.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із конфіскацією майна та позбавлення права обіймати певні посади, не проживає за адресою реєстрації, та, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, які в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що ОСОБА_9 може ухилитися від слідства і суду, незаконно вплинути на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 альтернативного заходу у вигляді застави в розмірі 147 280 грн., яка на думку колегії суддів, є співмірною, необхідною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тобто визначив можливість дії альтернативного запобіжного заходу, яка згідно із матеріалами провадження, а саме протоколу про звільнення особи, яка утримувалась в ІТТ №1 ГУНП в Херсонській області від 05.11.2018 року була реалізована підозрюваним ОСОБА_9 , його звільнено з-під варти після внесення застави, тобто він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. А тому твердження захисника про непомірність розміру застави є безпідставними.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя не звернув уваги на стан здоров`я ОСОБА_9 , наявність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини та трьох неповнолітніх дітей, двох дітей від першого шлюбу, яких він утримує, позитивну репутацію підозрюваного, відсутність судимостей, які, на їх думку, дають підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжним вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що усувають встановлені слідчим суддею ризики і його висновки не спростовують, а тому не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2018 року, якою відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2