УХВАЛА

14 травня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0006299 від 19 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України (далі це ж кримінальне провадження), -

встановив:

Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 17.04.2019 в ході огляду земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а саме: металевий контейнер з наявним в середині обладнанням для здійснення заправлення транспортних засобів паливно-мастильними матеріалами а саме: паливно-роздавальної колонки, електронного лічильника, насоса подачі паливно-мастильних речовин, та ємкості для зберігання паливно-мастильних речовин за допомогою яких здійснювалося заправлення транспортних засобів паливно-мастильними матеріалами та позбавити будь-кого можливості розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

З клопотання слідує, що до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УЗЕ в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що незважаючи на вжиті заходи на території м. Рівне продовжують функціонувати незаконні АЗС та АГЗС, які грубо порушують законодавство України, а саме функціонують на самовільно зайнятих земельних ділянках та самовільно збудовані на них.
17.04.2019 в ході проведення огляду земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області, було виявлено та вилучено: металевий контейнер з наявним в середині обладнанням для здійснення заправлення транспортних засобів паливно-мастильними матеріалами а саме: паливно-роздавальної колонки, електронного лічильника, насоса подачі паливно-мастильних речовин, та ємкості для зберігання паливно-мастильних речовин.
Вказані речі вилучені, опечатані та передані на матеріально-відповідальне зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , вище зазначене майно останній зобов`язався зберігати за адресою АДРЕСА_1 .

Покликаючись на наведене, а також, що речі, які вилучені під час огляду відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище вказане майно, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся, в судове засідання не з`явився.

З урахуванням заяви слідчого та неявки володільця майна, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006299 від 19 жовтня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

17.04.2019 в ході проведення огляду земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області, було виявлено та вилучено: металевий контейнер з наявним в середині обладнанням для здійснення заправлення транспортних засобів паливно-мастильними матеріалами а саме: паливно-роздавальної колонки, електронного лічильника, насоса подачі паливно-мастильних речовин, які вилучені,опечатані та передані на матеріально-відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації;конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другоїстатті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту - забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання їх втрати, пошкодження, знищення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Слідчим та прокурором не надано доказів, які підтверджували б наявність достатніх підстав для накладення арешту на вище зазначене майно, не долучено документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0006299 від 19 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України (далі це ж кримінальне провадження) - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1