Справа № 529/913/18
Провадження № 1-кп/535/130/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження № 0000190 від 15 серпня 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносельске, Чорноморського району, Кримської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів має на утриманні малолітню дитину 10 місяців, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 09 серпня 2018 року близько 18 години знаходився на подвір`ї господарства своєї співмешканки ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , де в той час знаходилася і мати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

У подальшому на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівого вуха. Від цього удару ОСОБА_5 , із лавки на якій сиділа, впала на землю правим плечем. Продовжуючи свої злочинні дії направленні на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 наніс ще близько чотирьох ударів кулаком правої руки в різні частини голови ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку та саден шкіри обличчя, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, які могли бути пальців рук стиснуті в кулак чи будь який інший предмет з подібною характеристикою та згідно висновку експерта № 843 від 10.09.2018 року, кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор, обвинувачений та потерпіла вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом було роз`яснено прокурору, обвинуваченому та потерпілій, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину) фактично визнав повністю, в своїх поясненнях суду підтвердив час, місце та обставини, що сталися між ним та потерпілою. Зазначивши суду, що дійсно 09 серпня 2018 року був в стані сп`яніння випив близько 150 грамів горілки та знаходячись в АДРЕСА_2 , на подвір`ї своєї співмешканки посварився з її матір`ю ОСОБА_5 , якій в ході сварки наніс удар кулаком в область вуха та чотири удари в різні частини голови, зазначив суду, що вину визнає повністю, запевняв суд, що більше не буде вчиняти злочини. Просить призначити йому покарання у виді штрафу.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених вище в вироку стверджена, також поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , котра під час судового слідства пояснила суду, що дійсно 09 серпня 2018 року ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння почав сварку та побив її, а саме один раз ударив кулаком в область лівого вуха, а потім продовжуючи бити наніс чотири удари по голові. Зазначивши суду, що проти призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу. При цьому в більшості висловлювала свої суб`єктивні міркування та розповідала про обставини, які ніякого правового значення по розгляду вище вказаного кримінального провадження не мають.
Суд системно допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) невеликої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у потерпілої ОСОБА_5 , і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного обумовлену тим, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, в теперішній час офіційно ніде не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини віком 10 місяців.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вище вказаних пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої, яка заперечує проти призначення покарання у виді штрафу, просит інший вид покарання для дієвості, публічного обвинувача, суд вважає за справедливе обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді громадських робіт, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , в теперішній час ніде не працює, що в свою чергу ставить під загрозу виконання покарання у виді сплати штрафу. Інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого ОСОБА_4 . Перешкод для призначення даного виду покарання (громадські роботи) відповідно до змісту вимог ч.3 ст. 56 КК України на час винесення вироку судом не виявлено.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню органами досудового слідства арешт на майно не накладався, речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1