Номер провадження: 11-сс/813/45/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2018 року, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України задоволено. Накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їй на праві власності, а саме на :- квартиру АДРЕСА_2 ;- легковий автомобіль марки «CHEVROLET» модель «Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору.
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3ст. 368 КК України задоволено. Накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їй на праві власності, а саме на :- квартиру АДРЕСА_2 ; - легковий автомобіль марки «CHEVROLET» модель «Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору.
З даною ухвалою слідчого судді не погодився захисник ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 07.12.2018 про накладення арешту на: - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

легковий автомобіль марки «CHEVROLET», модель «AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору; і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене майно. Також, вказане підтверджується наявним у матеріалах клопотання витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, судом лише формально у мотивувальній частині зазначено про те, що представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання слідчого, не конкретизуючи з яких саме підстав були вказані заперечення, так як фактично у судовому засіданні мною було зазначено, що клопотання необґрунтоване та неможливо накласти арешт на квартиру, де підозрювана є власницею лише квартири.

Враховуючи наведене, судом невірно зроблено висновок щодо відсутності та ненадання слідчим і представником власника даних про інших власників квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, вищевказана квартира належить на праві спільної часткової власності:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (мати)

-- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; (батько)

- - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (бабуся)

Всупереч, зазначеній у мотивувальній частині своєї ухвали, ч. 1 ст. 49

Кримінально - виконавчого кодексу України, відповідно до якої, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, слідчим суддею накладено арешт на квартиру в цілому, які належать іншим особам, які жодного відношення до вказаного кримінального провадження не мають.

Крім того, слідчий у прохальній частині свого клопотання про арешт майна також зазначив про необхідність накладення арешту на квартиру в цілому, жодним чином не обґрунтовуючи цього.

Відповідно до частини 3 статті 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини та громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатністьдоказів, що вказують на вчинення особою кримінальногоправопорушення: 3) розмір можливої конфіскації майна, можливийрозмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільногопозову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність таспів розмірність обмеження права власності завданням кримінальногопровадження.
Так, статтею 407 КПК України передбачено, повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги. За частиною 3 статті 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Заслухавши доповідача, прокурора, якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, адвоката, якій просив апеляційну скаргу задовольнити, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про таке.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з санкції ч.3 ст. 368 КК України, остання передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна.
Згідно наявних в матеріалах клопотання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що нерухоме майно, яке належить на праві спільної часткової власності, зокрема, ОСОБА_10 . Інших даних щодо власників нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а на слідчим, а ні представником власника майна суду не надано.
Відповідно до ч.1 статті 49 Кримінально-виконавчого кодексу України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.
Частина 4 статті 368 ЦК України визначає, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Викладене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно в виді четвертої частини квартири підозрюваної ОСОБА_10 в цілях забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Але слідчий і слідчий суддя не дали належної правової оцінки, що три четверті квартири належить іншим власникам, в відношенні яких відсутнє кримінальне провадження і вони ніяких злочинів не скоювали. Позбавлення їх прав шляхом накладення арешту на їх власність, свідчить про порушення їх конституційних прав і свобод.
Більш того, накладаючи арешт на автомобіль, слідчий суддя не перевірив кому він належить і в матеріалах справи відсутні документи в підтвердження його належності.
Таким чином, розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, колегія суддів погодилась з доводами захисника, що слідчий суддя помилково прийшов до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна при наявності таких доказів. Посилання про наявність власників на більшу частину квартири, в повному обсязі знайшло своє підтвердження.
В той же час з урахуванням санкції частини 3 статті 368 КК України де передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та враховуючи достатність доказів, що вказують обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_10 вказаного кримінального правопорушення, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, під час досудового розслідування клопотання підлягає розгляду, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню при дотриманні вимог передбачених діючим законодавством..
Крім того, слідчий суддя не перевірив належним чином клопотання слідчого про накладення арешту і відповідність його вимогам діючого законодавства.
Посилання, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Порушення конституційних прав інших громадян і процесуальних прав підозрюваного, обвинуваченого посадовими особами під час досудового слідства є неприпустимими і при таких обставинах винесене судове рішення підлягає невідкладному скасуванню.
В той же час необхідність проведення засобів пов`язаних з процесуальною діяльністю слідчого направлених на забезпечення цивільного позиву і виконання та забезпечення можливого вироку суду, свідчить про необхідність внести зміни до клопотання про накладення арешту, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне надати слідчому 72 години для усунення встановлених недоліків
Керуючись ст.ст. 160, 163, 309, 370-372, 376, 392,400, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2018 року, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 16.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України задоволено і накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_10 - скасувати.

Постановити нову ухвалу якою клопотання слідчого у даному кримінальному провадженні про накладення арешту повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з часу отримання повного тексту ухвали Одеського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Одеського апеляційного суду :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4