Провадження №1-кп/639/202/19
Справа №639/6967/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001913 від 12.10.2018 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, студента 4 курсу коледжу переробної та харчової промисловості ХНТУСГ ім. П. Василенка, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 разом зі своїм братом, ОСОБА_6 , 11.10.2018 о 18 годині, вступивши попередньо у злочинну змову, цілеспрямовано прибули до огородженої парканом території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки будь-якого майна, яке могло знаходитися у житловому будинку, в якому мешкає раніше їм незнайомий ОСОБА_4 . Надалі, ОСОБА_5 із ОСОБА_6 , безперешкодно увійшли через незачинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння та прослідували до житлового будинку. Після чого, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, попередньо упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, розподіливши між собою ролі, відповідно до яких діяли узгоджено, стали реалізовувати свій злочинний умисел. Так, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , використовуючи в якості знаряддя злочину невстановлений в ході досудового розслідування предмет, діючи узгоджено, спочатку зламали ним замок вхідних дверей житлового будинку, а потім разом проникли в середину житла, де помітили в кімнаті на ліжку акустичну гітару «Fender» моделі «СD -60 BK DS-VS», якою й вирішили таємно заволодіти. В подальшому ОСОБА_5 , бажаючи довести злочинний умисел до кінця, діючи узгоджено з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, будучи впевненим у тому, що їх дії залишаються непоміченими, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно заволоділи акустичною гітарою «Fender» моделі «СD -60 BK DS-VS», яку винесли із будинку. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишили територію домоволодіння, звернувши на свою користь викрадене майно, та розпорядилися ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 разом ОСОБА_6 , вчинили всі дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, спрямованого на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло. В результаті скоєного кримінального правопорушення злочину, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 3090 грн., що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 2862/18 від 24.10.2018.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому їм злочині визнали повністю, пояснили суду, що дійсно вони, вчинили крадіжку відносно потерпілого ОСОБА_4 при цьому детально вказали про механізм та спосіб вчинення злочину. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорюють.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтвердив, що брати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вкрали в нього гитару, шкоду обвинувачені потерпілому не відшкодували, тому він вимушений був звернутися до суду з позовною заявою, фактичні обставини справи він також не оспорює.

Обвинувачені вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілого дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинувачених.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Така юридична оцінка дій обвинувачених відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в силу ст.89 не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, студент, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому їм слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачених від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на них обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 4200 грн.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 3090 грн., оскільки вказані вимоги підтверджені належними письмовими доказами, а саме висновком судової товарознавчої експертизи №2862/18 від 24.10.2018 року (а.с.30-34), позовні вимоги в іншій частині не підтверджені належними письмовими доказами, тому в цій частині задоволенню не підлягають.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу на загальну суму 300 грн., із кожного з них по 150 грн.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно, на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 3090 грн.

Речові докази, а саме: два CD диска на яких знаходяться 3 відеозаписи із камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та відеозаписи із камер відеооспостереження, розташованих біля входу та у приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, 1 А; один DVD диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження, розташованих на будинку АДРЕСА_2 залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим та потерпілому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1