Справа № 308/906/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
власника майна підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника -
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/133/19, за апеляційною скаргою, яку подали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2019 року задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) і накладено арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на вилучене в ході проведення огляду місця події та затримання ОСОБА_6 , які мали місце 28.01.2019, майно, а саме:
- зразок фільтрувального паперу, за допомогою якого здійснювались сухі змиви з долонь ОСОБА_6 ;
- змив із правої долоні ОСОБА_6 ;
- змив із лівої долоні ОСОБА_6 ;
- грошові кошти в сумі 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень серії МВ 6687715, ЗБ 0454782, СЖ 9053625, УБ 3975373, ФГ 3438732, ВЗ 3101901, ВЕ 5119586, УИ 8150618, ЛБ 2730726, ФБ 6231912, ЛВ 7361613, УИ 8231248, ЛД 5639205, МБ 8605324, ФЗ 9784547, СБ 3338398, ЛИ 2242464, ЛЗ 1542831, СГ 2790333, ВБ 0637890, ЛЗ 8718626, СД 1763576, ВГ 0626933, УЖ 5085236, ЗГ 3586450, АА 7744170, ЗЗ 5085014, купюра номіналом 200 (двісті) гривень серії УЙ 6529209 та купюра номіналом 100 (сто) гривень серії МР 3594240;
- три аркуші паперу з рукописними записами, вилученими з кабіни вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 ;
- гаманець чорного кольору зі шкірозамінника із вбудованим блокнотом у ньому та 9 аркушів паперу різного розміру з рукописними записами, вилученими з автомобіля марки «Skoda Oktavia» зі словацьким р.н. НОМЕР_2 ;
- прозорий поліетиленовий пакет із залишками вантажу твердої речовини чорного кольору дрібної фракції, схожої на вугілля, вилученої з кузова (причепу) вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 ;
- вантажний транспортний засіб марки «ЗІЛ» модель «130» , д.р.н. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво серії НОМЕР_3 від 04.09.2008 р. про реєстрацію вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 (за ОСОБА_9 );

- копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» із р.н. НОМЕР_2 на бланку Словацької Республіки серії НОМЕР_4 та на пластиковій чіп-картці серії НОМЕР_5 ;
- копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 на бланку НОМЕР_7 , видане 07.10.2006 ДАІ ГУ УМВС м. Мукачева;
- праву передню кишеню штанів ОСОБА_6 (вирізаний клаптик тканини);
- мобільний телефон марки Huawei із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» із номером НОМЕР_8 (зі слів ОСОБА_6 ) у чохлі коричневого кольору.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 29.01.2019 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в кримінальному провадженні № 0000153 в ході огляду місця події та затримання ОСОБА_6 , які мали місце 28.01.2019. У клопотанні вказується на те, що прокуратурою Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відомості про яке 24.04.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153, у ході якого встановлено, що посадові особи ВСП «Локомотивне депо Мукачево» ФР «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» спільно з іншими особами та працівниками правоохоронного органу організували систематичну, з корисливою метою та з метою протиправного збагачення, розтрату (привласнення) майна підприємства паливно-мастильних матеріалів (зокрема, дизельного палива) із резервуарів депо (за місцем знаходження структурного підрозділу у м. Мукачеві Закарпатської області), з подальшою їх реалізацію третім особам. Також встановлено, що до вчинення вказаного злочину безпосередньо причетний начальник складу ВСП «Локомотивне депо Мукачево» ФР «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 , який є матеріально-відповідальною особою депо та в обов`язки якого входить прийняття, збереження та відпуск паливно-мастильних матеріалів (в т.ч. дизпалива з резервуарів) депо, і який особисто організовує та здійснює розтрату дизельного палива, мастила, вугілля, інших товарно-матеріальних цінностей, що зберігаються на складах депо, залучаючи до злочинної діяльності інших працівників залізниці та сторонніх осіб. Встановлено, що ОСОБА_10 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , з він яким особисто спілкується, якого залучив до вчинення злочину і за сприяння та особистої участі якого, зокрема, вивозяться за допомогою вантажної автотехніки викрадені з депо матеріальні цінності (зокрема, вугілля) та у подальшому реалізовуються стороннім особам. Такий факт розкрадання вугілля з реалізацією його стороннім особам у кількості 5 тон на суму 13800 гривень задокументовано під час проведення комплексу слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні 28.01.2019. Прокурор зазначає, що 28.01.2019 під час проведення огляду місця події території (подвір`ї) виробничої бази Мукачево ПАТ «Компанія Райз» за адресою м. Мукачево, вул. Петра Дорошенка, 21 Закарпатської області, де виявлено ОСОБА_6 , який знаходився біля транспортного засобу марки «ЗІЛ» із д.р.н. НОМЕР_1 та марки «Skoda Oktavia» зі словацьким р.н. НОМЕР_2 , виявлено та вилучено наступне: зразок фільтрувального паперу, за допомогою якого здійснювались сухі змиви з долонь ОСОБА_6 ; змив із правої долоні ОСОБА_6 ; змив із лівої долоні ОСОБА_6 ; грошові кошти в сумі 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень; три аркуші паперу з рукописними записами, вилученими з кабіни вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 ; гаманець чорного кольору зі шкірозамінника із вбудованим блокнотом у ньому та 9 аркушів паперу різного розміру з рукописними записами, вилученими з автомобіля марки «Skoda Oktavia» зі словацьким р.н. НОМЕР_2 ; прозорий поліетиленовий пакет із залишками вантажу твердої речовини чорного кольору дрібної фракції, схожої на вугілля, вилученої з кузова (причепу) вантажного транспортного засіб марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво серії НОМЕР_3 від 04.09.2008 про реєстрацію вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 (за ОСОБА_9 ); вантажний транспортний засіб марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 . Цього ж дня під час особистого обшуку при затриманні у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 у нього вилучено наступне: копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» із р.н. НОМЕР_2 на бланку Словацької Республіки серії НОМЕР_4 та на пластиковій чіп-картці серії НОМЕР_5 ; копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 на бланку НОМЕР_7 , видане 07.10.2006 ДАІ ГУ УМВС м. Мукачева; права передня кишеня штанів ОСОБА_6 (вирізаний клаптик тканини); мобільний телефон марки Huawei із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» із номером НОМЕР_8 (зі слів ОСОБА_6 ) у чохлі коричневого кольору. Прокурор зазначає, що: грошові кошти, які були заздалегідь помічені та одержані ОСОБА_10 та ОСОБА_6 від незаконної реалізації вугілля з депо, є речовими доказами у кримінальному провадженні, позаяк є об`єктом кримінально протиправних дій, підпадають під ознаки набутих кримінально протиправним шляхом (одержане від злочинної діяльності), а також містить у собі відомості (нашарування спеціальної хімічної речовини, серійні номери), що можуть бути використані як докази факту злочинних дій ОСОБА_6 та інших причетних осіб; фільтрувальний папір (як зразки так і з сухими змивами з долонь ОСОБА_6 ), а також права передня кишеня штанів ОСОБА_6 (вирізаний клаптик тканини) містить у собі відомості, що можуть бути використані як докази факту його злочинних дій та можуть містити на собі нашарування спеціальної хімічної речовини, змиті з долонь рук останнього, а вказані помічені грошові кошти видані ним саме з правої кишені штанів; документи рукописні записи, вилучені у ОСОБА_6 , також можуть мати важливе значення у кримінальному провадженні, оскільки стосуються контактів ОСОБА_6 з іншими особами, очевидно стосуються послуг з перевезення вантажів іншим особам, не виключено, що й викраденого з підприємств залізниці; документи копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 на бланку НОМЕР_7 , видане 07.10.2006 ДАІ ГУ УМВС м. Мукачева, вилучені в ОСОБА_6 , також мають важливе значення у кримінальному провадженні, зокрема, як такі, що характеризують та посвідчують його особу; вантажний транспортний засіб марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію (за громадянкою ОСОБА_9 ) мають важливе значення у доказуванні обставин кримінального правопорушення, які досліджуються у кримінальному провадженні, зокрема, злочинної схеми викрадення з підприємств залізниці викраденого майна, оскільки як встановлено в ході досудового розслідування саме на цьому транспортному засобі ОСОБА_6 (за участі та під керівництвом ОСОБА_10 ) систематично здійснювалось вивезення вугілля (та інших ТМЦ) з території депо та реалізація його стороннім особам і у зв`язку з цими обставинами ТЗ може вважатись засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також і речовим доказом, оскільки у його вантажному відділенні (причепі) виявлено сліди злочину залишки вантажу твердої речовини чорного кольору дрібної фракції, схожої на вугілля; речовим доказом є і самі зразки вказаної твердої речовини чорного кольору дрібної фракції, схожої на вугілля, вилученої з кузова (причепу) вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 , оскільки є предметами, що можуть бути використані для доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути використані для експертного дослідження в якості відповідних зразків; мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Huawei» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_8 (зі слів ОСОБА_6 ), є речовим доказом, оскільки містить у собі відомості щодо контактів (телефонних дзвінків, смс-повідомлень та контактів в інтернет-мережі) ОСОБА_6 , зокрема із заявником ОСОБА_10 та іншими особами, що можуть бути причетними до кримінального правопорушення. Стверджує, що вказані матеріальні об`єкти та документи мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку із цим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, і накладення на них викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Прокурор вказує і на те, що оскільки в даному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст. 12 та примітки до статті 45 КК України відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів, то потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як арешт тимчасово вилученого майна, а незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно (документи) негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення та причетних до його вчинення осіб, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Зазначається, що слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури й строк на звернення з клопотанням не порушений, а тому, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, незастосування якого може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , вказують на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з недотриманням строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна, неправильним застосуванням передбачених законом підстав для арешту майна, неповідомленням власника майна про розгляд клопотання, невручення сторонам протоколу обшуку, невідповідністю вилученого майна тому майну, яке фактично було вилучено. Посилаються на те, що слідчим суддею порушено передбачений ч. 1 ст. 172 КПК України строк розгляду клопотання про накладення арешту на майно. Стверджують, що ОСОБА_6 жодних злочинів не вчиняв, що йому не було відомо про те, що вугілля крадене, що ніякого відношення до складу паливо-мастильних матеріалів ВСП «Локомотивне депо Мукачево ФР «Львівська залізниця» він не мав, і будь-яких злочинних змов З, ОСОБА_10 у нього не було. При цьому, зазначають, що вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» модель «130», д. р. н. НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_9 , та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_9 від 04.09.2008, використовувалися ОСОБА_6 для різних перевезень, і будь-яких угод про надання послуг для перевезень різних вантажів ні з ким не укладав, а виконував такі перевезення на прохання будь-кого. Крім того, вказують на те, що ухвала про арешт арешт майна винесена 04.02.2019 без їх участі, її копія їм не надсилалась та ними не отримана, а вступна та резолютивна частина ухвали була оприлюднена на сайті Ужгородського міськрайонного суду 12.02.2019, що свідчить про те, що закінчення строку на апеляційне оскарження припадає на 17.02.2019, а оскільки вказаний день є вихідним, то на наступний за ним робочий день 18.02.2019. Просять продовжити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України зклопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК Українислідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України кримінального правопорушення, відомості про яке 24.04.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153. У ході розслідування встановлено, що посадові особи ВСП «Локомотивне депо Мукачево» ФР «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» спільно з іншими особами та працівниками правоохоронного органу організували систематичну, з корисливою метою та з метою протиправного збагачення, розтрату (привласнення) майна підприємства паливно-мастильних матеріалів (зокрема, дизельного палива) із резервуарів депо (за місцем знаходження структурного підрозділу у м. Мукачеві Закарпатської області), з подальшою їх реалізацію третім особам. Крім того, встановлено, що до вчинення злочину безпосередньо причетний начальник складу ВСП «Локомотивне депо Мукачево» ФР «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 , який є матеріально-відповідальною особою депо та в обов`язки якого входить прийняття, збереження та відпуск паливно-мастильних матеріалів (в т.ч. дизпалива з резервуарів) депо, який особисто організовує та здійснює розтрату дизельного палива, мастила, вугілля, інших товарно-матеріальних цінностей, що зберігаються на складах депо, залучаючи до злочинної діяльності інших працівників залізниці та сторонніх осіб. Крім того, встановлено, що ОСОБА_10 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , з яким особисто спілкується й якого залучив до вчинення злочину і за сприяння та особистої участі якого, зокрема, вивозяться за допомогою вантажної автотехніки викрадені з депо матеріальні цінності (зокрема, вугілля), яке у подальшому реалізовуються стороннім особам. Факт розкрадання 28.01.2019 вугілля з реалізацією його стороннім особам у кількості 5 тон на суму 13800 гривень задокументовано під час проведення комплексу слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні. Указаного дня під час проведення огляду місця події території (подвір`ї) виробничої бази Мукачева ПАТ «Компанія Райз» за адресою м. Мукачево, вул. Петра Дорошенка, 21, Закарпатська область, виявлено ОСОБА_6 , який знаходився біля автомобілів марки «ЗІЛ» із д.р.н. НОМЕР_1 та марки «Skoda Oktavia» зі словацьким р.н. НОМЕР_2 . Під час цієї слідчої дії виявлено та вилучено зразок фільтрувального паперу, за допомогою якого здійснювались сухі змиви з долонь ОСОБА_6 ; змив із правої долоні ОСОБА_6 ; змив із лівої долоні ОСОБА_6 ; грошові кошти в сумі 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень; три аркуші паперу з рукописними записами, вилученими з кабіни вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» з д.р.н. НОМЕР_1 ; гаманець чорного кольору зі шкірозамінника із вбудованим блокнотом у ньому та 9 аркушів паперу різного розміру з рукописними записами, вилученими з автомобіля марки «Skoda Oktavia» зі словацьким р.н. НОМЕР_2 ; прозорий поліетиленовий пакет із залишками вантажу твердої речовини чорного кольору дрібної фракції, схожої на вугілля, вилученої з кузова (причепу) вантажного транспортного засіб марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво серії НОМЕР_3 від 04.09.2008 про реєстрацію вантажного транспортного засобу марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 (за ОСОБА_9 ); вантажний транспортний засіб марки «ЗІЛ» модель «130» із д.р.н. НОМЕР_1 . Цього ж дня під час особистого обшуку при затриманні у порядку ст. 208 КПК України в ОСОБА_6 вилучені копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» із р.н. НОМЕР_2 на бланку Словацької Республіки серії НОМЕР_4 та на пластиковій чіп-картці серії НОМЕР_5 ; копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 на бланку НОМЕР_7 , видане 07.10.2006 ДАІ ГУ УМВС м. Мукачева; права передня кишеня штанів ОСОБА_6 (вирізаний клаптик тканини); мобільний телефон марки Huawei із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» із номером НОМЕР_8 (зі слів ОСОБА_6 ) у чохлі коричневого кольору.
Враховуючи наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що вказане у клопотанні майно у кримінальному провадженні відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям. При цьому, колегія суддів враховує те, що вказане майно є знаряддям злочину, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, може бути використано як доказ факту злочинних дій ОСОБА_6 та інших причетних осіб, у тому числі транспортні засоби є засобами вчинення кримінального правопорушення, на них збереглись сліди злочину сліди вивезення вугілля, - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою про визнання майна речовими доказами. Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про накладення арешту на майно з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, що незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 підтвердили, що 29.01.2019 щодо ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру в скоєнні передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 191 КК України кримінального правопорушення, яке підозрюваному вручено з урахуванням положень ст. 278 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з неврученням сторонам протоколу обшуку, колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, із протоколу огляду місця події від 28.01.2019, вбачається, що під час цієї слідчої дії ОСОБА_6 добровільно пройшов освідування, й у нього були вилучені змиви з долонь рук, вилучені грошові кошти. Відповідно до протоколу ОСОБА_6 отримав його копію, про що зазначив у протоколі (а. с. 21).
ОСОБА_6 також вручена копія протоколу затримання, під час якого у нього були вилучені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» із р.н. НОМЕР_2 на бланку Словацької Республіки серії НОМЕР_4 та на пластиковій чіп-картці серії НОМЕР_5 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 на бланку НОМЕР_7 , видане 07.10.2006 ДАІ ГУ УМВС м. Мукачева; праву передню кишеню штанів ОСОБА_6 (вирізаний клаптик тканини); мобільний телефон марки Huawei із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» із номером НОМЕР_8 (зі слів ОСОБА_6 ) у чохлі коричневого кольору (а. с. 24). Тому доводи апеляційної скарги у цій частині відхиляються.
Колегія суддів також вважає, що під час проведення обшуку, виявлення та вилучення вищевказаного майна, прокурор діяв у межах наданих йому статтею 236 КПК України повноважень.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що апелянт не вказує на те порушення яких норм кримінального процесуального закону були допущені при проведенні цієї слідчої дії.

Доводи апеляційної скарги про що власник майна не повідомлений про розгляд клопотання, колегія суддів також вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, з матеріалів за клопотанням убачається, що прокурор ОСОБА_11 у телефонному режимі повідомив захисників ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_6 через його сина ОСОБА_13 про час та місце розгляду клопотання (а. с. 41).
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про невідповідність вилученого майна, тому яке було фактично вилучено, оскільки у підтвердження цих доводів сторона захисту не надала будь-яких відомостей.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 злочинів не вчиняв, колегія суддів відхиляє.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри, колегія суддів враховує приєднані до клопотання докази у підтвердження підозри, а також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання вищенаведені докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінально-карних дій, у тому числі підозру в скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про накладення арешту на майно висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вищезазначене майно.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлялось жодних клопотань як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, у тому числі клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2019 року про накладення арешту шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на вилучене 28.01.2019 в ході проведення огляду місця події та затримання ОСОБА_6 майно, у кримінальному провадженні № 0000153, відомості про кримінальне правопорушення в якому 24.04.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: