Справа № 346/1176/17
Провадження № 1-кп/346/48/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч. 2 КК України.

Ухвалами Коломийського міськрайонного суду обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді триманні під вартою, зокрема ухвалою суду від 02.10.2018 року продовжено запобіжний захід по 01 грудня 2018 р.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 посилаючись на те, що на даний час не зменшились ризики передбачені п.п.1,3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюються, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 можуть переховуватися від суду, окрім того важливим фактором є те, що вони є громадянинами іншої держави та в Україні постійного місця проживання не мають; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу обвинувачення покладаються показання свідків, а також висновки судових експертиз; крім того перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне провадження, оскільки обвинувачені неодноразово здійснювали спроби вчинити кримінальне правопорушення, а також вчинили злочин за попередньою змовою групою осіб, що злочин, у вчиненні якого обвинувачуються відноситься до тяжких злочинів, судовий розгляд даної справи не завершено, що у Нововолинському міському суді Волинської області, Стрийському міськрайонному суді Львівської області перебувають на розгляді кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно за ч..3 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199 КК України та ч.1 ст.199 КК України. Щодо задоволення клопотання про зміну обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 /жанок заперечує, вважає таке клопотання необгрунтованим та недоведеним.

Обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_12 з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою не погодились, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, і в свою чергу підтримали подане ними клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_9 перебуває тривалий час під вартою, що є порушенням розумного строку відповідно до положень ст.ст. 7,9,28 КПК України та позиції ВССУ викладеної в "Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження", узагальненнях ВССУ "Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою", що матеріали справи не містять відомостей про роз"яснення суті обвинувачення, що враховуючи громадянство обвинувачених (вони є громадянами Респіблуки Білорусь) свідчить про неможливість ухвалення щодо останніх справедливого судового рішення.

Крім того вважають, що заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт можливе так як обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце роботи та проживання, що підтверджується Наказом (розпорядження) № 16 від 01.10.2018 року про прийняття на роботу на посаду адміністратора, Трудовим договором №1 від 01.10.2018 р., письмовою згодою власника житла ОСОБА_13 від 27.09.2018 року.

Вважає, що наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати суду, що обвинувачений ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні та з урахуванням нових обставин зазначених у цьому клопотанні щодо наявності у ОСОБА_4 постійного місця проживання та роботи, відсутності ризику впливати на свідків та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тривале перебування під вартою всупереч вимогам КПК України та міжнародних договорів щодо забезпечення розслідування в розумні строки, тому просять змінити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора, просять застосувати запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою у виді особистого зобов"язання так як ризики, зазначені прокурором є безпідставними, що допитані свідки у судовому засіданні надали суду пояснення, які виправдовують обвинувачених і свідчать про їх невинуватість в даній справі.

Вивчивши клопотання та надані матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 331 КПК України також передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що в ухвалах слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016р., під час обрання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування щодо обвинувачених більш м"якого запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Аналізуючи вимоги норм, викладених в ст. 199 КПК України, суд доходить висновку, що вирішуючи питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою на стадії судового розгляду кримінального провадження прокурор повинен довести суду, на який безпосередньо покладено обов`язок вирішення цього питання, що заявлений раніше ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при цьому навести обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При недоведенні прокурором вказаних обставин суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Разом з тим, в п.п. 38,40 рішення Європейського суду з прав людини (справа "Хайредінов проти України" №38717/07) від 14 жовтня 2010 року зазначено, що виправдання будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами державної влади.

В зв`язку з тим, що до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених неможливо завершити судовий розгляд кримінального провадження, то слід вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .

При вирішенні заявлених клопотань суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є громадянами іншої держави, в Україні постійного місця проживання не мають, що судовий розгляд не завершено, не досліджено докази у справі, а останні обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину за вчинення якого винні особи караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З врахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинувачених під вартою, даних про особи обвинувачених, в силу характеру інкримінованих їм діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення в тому числі дослідження письмових та речових доказів, що у Нововолинському міському суді Волинської області, Стрийському міськрайонному суді Львівської області перебувають на розгляді кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно за ч..3 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199 КК України та ч.1 ст.199 КК України, тому існують ризики того, що обвинувачені можуть і далі продовжувати займатись злочинною діяльністю, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, то суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою.

На переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою, що обумовлено необхідністю завершення судового розслідування у кримінальному провадженні та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з триманням під вартою на більш м"який запобіжний захід, оскільки останні підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що судовий розгляд справи не завершений, не досліджено докази по справі.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в подальшому належить утримувати їх під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які суд посилався при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не перестали існувати, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченим як тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, а саме домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131-132,177,178,183,197,203,331 КПК України ,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовільнити.

Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів - по 21 січня 2019 року.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів - по 21 січня 2019 року.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1