справа № 462/6066/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретарів ОСОБА_4

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

та потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судженого, покарання відбув повністю,

за ч. 1 ст. 125, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_7 03 липня 2016 року о 01.40 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Патона, 37 у м. Львові, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклого конфлікту, умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в обличчя, чим відповідно до висновку експерта №309/16 від 04 липня 2016 року спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 03 липня 2016 року о 01.40 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Патона, 37 у м. Львові, на грунті раптово виниклого конфлікту, керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , витягнув з кишені шортів ножа та рукою завдав ОСОБА_10 три удари ножем: в ліву аксілярну ділянку, четверте міжребер`я лівої половини грудної клітки, ліву бокову поверхню живота, чим спричинив потерпілому рану у четвертому міжребер`ї лівої половини грудної клітки, рановий канал якої проникав у плевральну порожнину, супроводжувався поступленням повітря в плевральні порожнини, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №53/16 від 04 серпня 2016 року було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, рану на лівій боковій поверхні живота, рановий канал, який проникав у черевну порожнину з наскрізним ушкодженням стінки тонкого кишківника, яке супроводжувалось внутрічеревною кровотечею кишківника, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №53/16 від 04 серпня 2016 року сприяло настанню смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, рану в лівій аксілярній ділянці, рановий канал якої проходив в межах м`яких тканин та закінчувався в ділянці лівої аксілярної артерії, пошкоджуючи її, яке супроводжувалось значною зовнішньою кровотечею та згідно з висновком судово-медичної експертизи №53/16 від 04 серпня 2016 року стало причиною смерті, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження та перебуває в прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою винність у скоєному заперечив та пояснив, що 02 липня 2016 року він прийшов у кафе на АДРЕСА_2 для перегляду футбольного матчу, під час якого випив два кухлі пива.Під час матчу до нього підійшов ОСОБА_10 та ображав його нецензурною лайкою. Після того як він вийшов із даного кафе, ОСОБА_10 підійшов до нього та знов почав ображати. Тоді до них також підійшов ОСОБА_9 , який штовхнув його руками, та ОСОБА_10 і ОСОБА_10 почали наносити йому удари руками. Він спіткнувся, втратив рівновагу та впав, однак вони не припиняли завдавати йому удари. Такі дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 викликали в нього почуття реальної небезпеки, страх за своє здоров`я та життя, а тому він витягнув із кишені шортів розкладний ніж, який відкрив і показав нападникам з метою залякування. Після цього ОСОБА_9 зупинився, однак ОСОБА_10 намагався вибити у нього з рук ніж та продовжував завдавати удари, внаслідок чого з метою самозахисту та оборони він застосував до ОСОБА_10 ніж. Як саме він застосував ніж та в який момент він не пригадує, оскільки в нього потемніло в очах і прийшовши до тями він побачив, що у ОСОБА_10 тече кров. Однак як саме він завдавав удари, у які частини тіла ОСОБА_10 та чому у нього був ніж, не пам`ятає та пояснити не може. Налякавшись, він втік додому. Умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та умисне вбивство ОСОБА_10 він категорично заперечує, його дії були викликані виключно необхідністю захисту.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченим, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що 02 липня 2016 року він та його рідний брат ОСОБА_10 знаходились біля кафе на вул. Патона, 37 перед ТЦ «Арсен» у м. Львові. Близько 12.30 год., до них підійшов ОСОБА_7 , який поводився неадекватно, ОСОБА_10 попросив його відійти, після чого ОСОБА_7 перейшов через дорогу. Ввечері близько 21.30 год. вони пішли у кафе щоб подивитись футбол, вживали пиво та горілку, однак знаходились у адекватному стані. Після закінчення футболу ОСОБА_10 відійшов та через кілька хвилин він побачив, що ОСОБА_10 спілкується із ОСОБА_7 . Він підійшов до них, штовхнув ОСОБА_7 , спитався що йому потрібно та сказав відійти. Після цього ОСОБА_7 підійшов до нього та вдарив в обличчя, а ОСОБА_10 та ОСОБА_7 почали шарпатись. Вказане тривало близько однієї хвилини. Тоді він побачив, що брат ОСОБА_10 зупинився. Він підійшов та почув, що на асфальт капає кров. У ОСОБА_10 весь лівий бік був у крові, поряд стояв ОСОБА_7 та тримав у руках ніж. Після цього до ОСОБА_10 підбігли люди та надали допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , в судовому засіданні про те, що 02 липня 2016 року о 20.00 год. він разом із ОСОБА_12 заступили на чергування та патрулювали Залізничний район м. Львова. Близько 01.30 год. вони проїжджали по вул. Патона у м. Львові та побачили біля ТЦ «Арсен» скупчення людей. Прийшовши на місце скупчення людей їм повідомили, що чоловік отримав тілесні ушкодження та його слід супроводити у медичний заклад. Вони супроводили потерпілого, яким виявився ОСОБА_10 до травмпункту неподалік. Свідок ОСОБА_13 повідомив про те, що чоловік, який перебував разом з ним та потерпілим у кафе заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Після чого вони повернулись на місце вчинення злочину разом із свідком, обслідували територію та займались охороною місця події, обвинуваченого ОСОБА_7 на місці події не було.

Показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що 03 липня 2016 року о 00.30 год. він приїхав у бар на АДРЕСА_2 , щоб подивитись футбол, в якому також були присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . Після закінчення футболу близько 01.00 год. він вийшов на вулицю та побачив бійку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , між ними була шарпанина. Однак більше ударів ОСОБА_7 наносив ОСОБА_10 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносили удари ОСОБА_7 виключно кулаками та руками, жодних сторонніх предметів в їх руках не було. ОСОБА_7 також завдавав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 удари. Відступаючи ОСОБА_7 спіткнувся об бордюр та впав, після чого вставши ОСОБА_7 вийняв ножа та направив його у сторону ОСОБА_10 . ОСОБА_9 в цей час знаходився позаду. ОСОБА_10 намагався вибити ножа та вдарити ОСОБА_7 , однак це йому не вдалось, на що ОСОБА_7 зі словами «Ах так» вдарив його ножем. Після цього обвинувачений втік за кіоски, які знаходились на вулиці. ОСОБА_7 залишив своє взуття поблизу місця скоєння злочину.

Показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні про те, що 02 липня 2016 року о 22.00 год. він прийшов разом із товаришем у бар на АДРЕСА_2 , щоб подивитись футбол, в якому також були присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . Після закінчення футболу близько 01.00 год. він вийшов на вулицю та побачив бійку ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , між ними була шарпанина. Однак ОСОБА_7 вийняв розкладного ножа та направив його у сторону ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_10 не наносив ударів обвинуваченому, він лише захищався. ОСОБА_10 намагався вибити ножа та вдарити ОСОБА_7 , однак ОСОБА_7 вдарив його ножем близько трьох разів, відскочив та побіг у напрямку вул. Виговського.

Показаннями свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні про те, що 02 липня 2016 року її син ОСОБА_7 вийшов з дому близько 22.00 год., повернувся після 00.00 год., вона з ним після повернення додому не спілкувалась, однак помітила, що у нього порізана рука. Жодних відомостей про обставини злочину їй невідомі.

Показаннями свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні про те, що на момент вчинення злочину вона проживала в Італії та спілкувалась з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по телефону. 02 липня 2016 року її сини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повідомили їй, що до них приставав якийсь випивший чоловік, однак жодних конфліктів у них не було, також повідомив, що вони пішли дивитись футбол. 03 липня 2016 року вранці ОСОБА_9 зателефонував їй та повідомив, що під час перебування у кафе та перегляду футболу ОСОБА_10 вийшов з кафе та побачив як ОСОБА_10 спілкується з ОСОБА_7 , підійшовши до них він запитав у обвинуваченого що йому потрібно, після чого ОСОБА_7 завдав йому удар та почав шарпатись із ОСОБА_10 . Він підійшов до ОСОБА_10 та побачив кров, а ОСОБА_7 в цей час стояв поряд із ножем у руці.

Показаннями свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні про те, що 03 липня 2016 року о 01.50 год. в травмпункт №1 було доставлено ОСОБА_10 у супроводі поліції та брата. Ним було здійснено невідкладний огляд ОСОБА_10 , у нього був весь одяг у крові, оскільки він втратив багато крові. Ним надано невідкладну медичну допомогу та викликано швидку медичну дпомогу.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03 липня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 просив прийняти міри до ОСОБА_7 , який 03 липня 2016 року близько 01.40 год. на вул Патона, 37 у м. Львові наніс йому тілесні ушкодження.

Завою ОСОБА_9 від 03 липня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_9 долучив, шляхом надання у Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області, до матеріалів кримінального провадження №0002333, шорти білого кольору із чорними полосами із слідами речовини бурого кольору та футболку світло-голубого кольору із слідами речовини бурого кольору, в якому він був одягнений 03 липня 2016 року близько 01.00 год. під час вчинення кримінального правопорушення відносно його брата ОСОБА_10 .

Протоколом огляду місця події від 03 липня 2016 року, згідно якого на ділянці парковки, що прилягає до ТЦ «Арсен» на вул. Патона, 37 у м. Львові виявлено потьоки речовини бурого кольорута одну пару тапок.

Актом про застосування службового собаки від 03 липня 2016 року, відповідно до якого службова собака за кличкою «Барс» обнюхавши територію парковки, що прилягає до ТЦ «Арсен» на вул. Патона, 37 у м. Львові, де виявлені сліди крові, провів у сторону дороги на вул. Патона, навпроти будинку №13 на вул. Патона провів на вул. Полтавську, з якої провів на вул. Сигнівка, біля будинку №36 на вул. Дальній слід закінчив, продовження не віднайшов.

Протоколом огляду місця події від 03 липня 2016 року, згідно якого на ділянці парковки, що прилягає до ТЦ «Арсен» на вул. Патона, 37 у м. Львові виявлено речовину бурого кольору.

Протоколом обшуку від 03 липня 2016 року, згідно якого у квартирі АДРЕСА_3 виявлено та вилучено шорти, футболку, мобільні телефони марки «Соні Еріксон», «LG», «Нокіа», складний ніж, в`язку ключів, магнітний брелок від домофону, брелок сигналізації, складний ніж.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03 липня 2016 року, згідно якого ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 03 липня 2016 року близько 01.40 год. на вул. Патона, 37 у м. Львові, нанесла колото різані проникаючі рани його брату ОСОБА_10 , від яких він помер.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03 липня 2016 року, згідно якого ОСОБА_14 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 03 липня 2016 року близько 01.40 год. на вул. Патона, 37 у м. Львові, нанесла колото різані проникаючі рани ОСОБА_10 , від яких він помер. Зазначене свідок ОСОБА_14 підтвердив у судовому засіданні.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03 липня 2016 року, згідно якого ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка 03 липня 2016 року близько 01.40 год. на АДРЕСА_2 , нанесла колото різані проникаючі рани ОСОБА_10 , від яких він помер. Дані обставини свідок ОСОБА_15 ствердив і у судовому засіданні.

Протоколом огляду від 05 липня 2016 року, згідно з яким в кімнаті приймального відділення Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м. Львова виявлено та вилучено босоніжки, шорти з ременем, труси, які належать ОСОБА_10 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_14 показав, як ОСОБА_10 завдав удар правою рукою в обличчя ОСОБА_7 , лівою рукою в ділянку тулуба зправа, правою ногою в ділянку правої ноги, ОСОБА_9 завдав один чи два удари ОСОБА_7 ОСОБА_7 у відповідь завдав ОСОБА_9 правою рукою удар в ділянку обличчя зліва. Після цього учасники бійки змістились в напрямку головної дороги вул. Патона та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 наступаючи на ОСОБА_7 завдавали йому удари по тілу, ОСОБА_7 завдавав удари по тілу ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Після цього відступаючи ОСОБА_7 спіткнувся об бордюр, впав та вставши втягнув правою рукою з правої кишені розкладний ніж. ОСОБА_10 намагався вибити ніж з рук ОСОБА_7 шляхом удару правою ногою, проте ОСОБА_7 забрав руку. ОСОБА_7 знаходячись обличчям до ОСОБА_10 правою рукою завдав йому удар ножем в ділянку тулуба зліва. Після чого він відвернувся від учасників бійки та зателефонував у поліцію.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 жовтня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_9 показав, як штовхув ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 у відповідь завдав йому правою рукою удар в ділянку обличчя зліва. Після цього його брат ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 та шарпався з ним. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 спіткнулися, впали та вставши між ними продовжилась шарпанина. Підійшовши до ОСОБА_10 він почув звук падіння речовини на асфальт та побачив кров. У ОСОБА_7 , який стояв на узбіччі зліва від нього в правій руці знаходився ніж.

Висновком експерта №001615 від 03 липня 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 03 липня 2016 року о 18.05 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння 0.48 проміле етанолу. Вживання алкогольних напоїв, як на час події злочину пиво, так і після скоєння злочину горілку, не заперечив і сам обвинувачений.

Довідкою Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м. Львова, відповідно до якої ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05.00 год. внаслідок колото-різаних ран.

Довідкою Міського травматологічного пункту №1 від 03 липня 2016 року, згідно з якою у ОСОБА_10 виявлено геморагічний шок ІІІ ст., ножові поранення черевної порожнини, лівої аксілярної ділянки, ускладені артеріальною кровотечею, ознаки АС.

Повідомленням КП ЛОР «Львівська станція швидкої медичної допомоги» №01-11/550 від 31 серпня 2016 року, відповідно до якого 03 липня 2016 року о 01.53 год. зафіксовано виїзд швидкої медичної допомоги №39 на вул. Виговського, 32 у м. Львові, пацієнт ОСОБА_10 , діагноз множинні проникаючі ножові поранення грудної клітки і живота зліва, геморагічний шок. Пацієнта доставлено в ТП №2 Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м. Львова.

Довідкою Міського травматологічного пункту №1 №110 від 03 липня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_9 звертався до Міського травматологічного пункту №1 з приводу забійної підшкірної гематоми верхньої губи.

Висновком експерта №53/16 від 04 липня 2016 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_10 є непроникаюче колото-різане поранення лівої аксілярної ділянки з ушкодженням аксілярної артерії, котре супроводжувалось масивною зовнішньою кровотечею та призвело до гострого знекровлення організму. При обстеженні трупа ОСОБА_10 виявлено три поранення. В ліву аксілярну ділянку, що супроводжувалось значною зовнішньою кровотечею, стало причиною смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. У четверте міжребер`я лівої половини грудної клітки, ліву бокову поверхню живота, чим спричинив потерпілому рану у четвертому міжребер`ї лівої половини грудної клітки, рановий канал якої проникав у плевральну порожнину, супроводжувався поступленням повітря в плевральні порожнини, що було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Рану на лівій боковій поверхні живота, рановий канал, який проникав у черевну порожнину з наскрізним ушкодженням стінки тонкого кишківника, яке супроводжувалось внутрічеревною кровотечею кишківника, що сприяло настанню смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Кожне з ушкоджень заподіяне в невеликий проміжок часу незадовго до поступлення в лікарню від дії колюче ріжучого чи подібного до нього знаряддя. В крові ОСОБА_10 при поступленні в лікарню виявлено 1,07% проміле етанолу, що могло відповідати алкогольному сп`янінню легкого ступеню. При судово-токсикологічній експертизі в крові ОСОБА_10 виявлено 1,65% проміле етилового спирту, що на момент настання смерті могло відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню. Хворобливих змін внутрішніх органів, від яких могла би настати смерть не виявлено.

Висновком експерта №883/2016-ім від 05 липня 2016 року, згідно з яким кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ-0.

Висновком експерта №2285/2016-т від 08 липня 2016 року, відповідно до якого при судово-токсикологічній експертизі в крові з трупа ОСОБА_10 виявлено 1,65% проміле етилового спирту.

Висновком експерта №2039/2016 від 03 серпня 2016 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_10 виявлено малокрів`я внутрішніх органів, вогнищеві крововиливи та ателектази в легенях, набряк головного мозку, дистрофічні зміни печінки, ліпоматоз підшлункової залози.

Додатковим висновком експерта № 454/16 від 28 жовтня 2016 року, відповідно до якого у трупа ОСОБА_10 виявлено три поранення. В ліву аксілярну ділянку, рановий канал якої проходив в межах м`яких тканин та закінчувався в ділянці лівої аксілярної артерії, пошкоджуючи її, яке супроводжувалось значною зовнішньою кровотечею та згідно з висновком судово-медичної експертизи №53/16 від 04 серпня 2016 року стало причиною смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. У четверте міжребер`я лівої половини грудної клітки, рановий канал якої проникав у плевральну порожнину, супроводжувався поступленням повітря в плевральні порожнини, що було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Рану на лівій боковій поверхні живота, рановий канал, який проникав у черевну порожнину з наскрізним ушкодженням стінки тонкого кишківника, яке супроводжувалось внутрічеревною кровотечею кишківника, що сприяло настанню смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. ОСОБА_10 під час нанесення йому колото-різаних поранень грудної клітки та живота був повернутий до травмуючого колюче-ріжочого знаряддя лівою боковою поверхнею тіла. Після отримання проникаючих колюче-ріжучих поранень в ділянці лівої половини живота та грудної клітки, ОСОБА_10 міг чинити активні цілеспрямовані дії. Після отримання поранення лівої аксілярної ділянки з ушкодженням аксілярної артерії, ОСОБА_10 не міг чинити активних цілеспрямованих дій, так як при цьому відбувалась значна крововтрата, що викликала різкий розлад діяльності всіх органів та систем організму. Всі три колото-різані поранення лівої половини груної клітки та живота ОСОБА_10 міг отримати при обставинах та у спосіб, вказаних під час проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а саме від удару ножем, стисненим у правій руці ОСОБА_7 по лівій стороні тіла ОСОБА_10 .

Додатковим висновком експерта № 453/16 від 28 жовтня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 було виявлено крововилив та рану на верхній губі зліва, які утворились від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею. Ці ушкодження могли бути заподіяні при обставинах та у спосіб, зазначених ОСОБА_9 та ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, тобто від удару ОСОБА_19 в ліву половину обличчя ОСОБА_9 рукою, стисненою в кулак.

Показами експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні про те, що нею надано висновки експерта №454/16 від 28 жовтня 2016 року та №454/16 від 28 жовтня 2016 року. Дані висновки вона підтримує у повному обсязі. Експертиза проводилась нею на підставі постанови слідчого. Для надання відповіді на поставлені слідчим запитання наданих їй матеріалів, зокрема, постанови слідчого та медичної картки стаціонарного хворого, їй було повністю достатньо. Медичну картку стаціонарного хворого їй надано адміністрацією лікарні після оформлення її у повному обсязі. Як експерта вона має право знайомитись із усіма медичними документами, які їй необхідні згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №6, яким затверджено Інструкцію про проведення судово-медичної експертизи. При проведенні нею дослідження встановити особливості ран та проникаючого знаряддя внаслідок ревізії ран, операційного оброблення, розширення ран було неможливо. Також пояснила, що при проведенні нею експертизи вона вибирає із матеріалів справи необхідні їй документи для надання відповіді на поставлені запитання. Крім того, уточнила наданий нею висновок №454/16 від 28 жовтня 2016 року вказавши, що зазначення нею підсумків, що « ОСОБА_10 міг чинити опір» є опискою, оскільки таке визначення є юридичною категорією та не входить до її компетенції, слід вважати зазначене що ОСОБА_10 міг чинити цілеспрямовані дії.

Висновком експерта №309/16 від 04 липня 2016 року, згідно з яким у ОСОБА_9 було виявлено крововилив та рану на верхній губі зліва, які утворились від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, можливо від удару в ділянку обличчя рукою, стисненою в кулак 03 липня 2016 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 отримав при самовільному падінні на площину відсутні.

Висновком експерта №233/2016-мк від 23 серпня 2016 року, відповідно до якого при проведенні огляду одягу від ОСОБА_10 та складного ножа було виявлено два колото-різані пошкодження на поясі передньої поверхні шортів зліва, верхній кінець пошкоджень виходить за межі тканини. Дані пошкодження є колото-різаними і утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав П-подібний обух з досить чіткими ребрами. Колото-різані пошкодження на шортах ОСОБА_10 могли утворитись від дії клинка складного ножа з червоною ручкою, представленого на експертизу.

Висновком експерта №234/2016-мк від 23 серпня 2016 року, згідно з яким при проведенні огляду одягу від ОСОБА_10 та складного ножа було виявлено два колото-різані пошкодження на поясі передньої поверхні шортів зліва, верхній кінець пошкоджень виходить за межі тканини. Дані пошкодження є колото-різаними і утворились від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав П-подібний обух з досить чіткими ребрами. Колото-різані пошкодження на шортах ОСОБА_10 могли утворитись від дії клинка складного ножа, представленого на експертизу.

Висновком експерта № 278/2016-мк від 07 вересня 2016 року, відповідно до якого колото-різані пошкодження на шортах ОСОБА_10 по локалізації відповідає рані на тілі у 4-у міжребер`ї зліва по середньо-аксілярній лінії. Інші колото-різані рани на тілі пошкодженнями на одязі не супроводжуються. Друге колото-різане пошкодження на шортах, що розташоване поряд могло утворитись при проходженні клинка через складку тканини.

Експерт ОСОБА_21 , в судовому засіданні, вказані висновки підтримала та вказала, що на вивчення експерта були надані ножі та одяг ОСОБА_10 . Враховуючи конструктивні особливості наданих ножів, виключити утворення ран цими ножами не можливо, однак не можливо і достовірно ствердити, що саме ними були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

На переконання суду, хоч вказаними висновками експерта і не встановлено беззастережно спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 саме ножами наданими експерту, однак ними чітко стверджується завдання тілесних ушкоджень виключно ножем та факт застосування ножа при нанесенні тілесних ушкоджень не заперечив і обвинувачений ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 11/1758 від 06 вересня 2016 року, відповідно до якого два ножі, вилучені під час обшуку в помешканні ОСОБА_22 , ОСОБА_23 на АДРЕСА_1 не являються холодною зброєю, відносяться до туристичних ножів господарсько-побутового призначення та виготовлені промисловим способом.

Висновком експерта № 1008/2016-ім від 05 вересня 2016 року, згідно з яким кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ-0. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ-0. У слідах на шортах, на ремені, на трусах, сандалях ОСОБА_10 виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка може походити від ОСОБА_10 та від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові.

Висновком експерта №1005/2016-ім від 19 серпня 2016 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ-0. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ-0. У слідах речовини на трьох серветках, на правому тапку, вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини і антиген А ізосерологічної системи АВ0. Антиген В та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В не виявлені, що не виключає можливості походження даної крові від ОСОБА_10 . В слідах на брелоку, металевому колі, петлі від ременя, парі гумових тапок, вилучених при огляді місця події крові не знайдено.

Висновком експерта № 1009/2016-ім від 16 серпня 2016 року, згідно з яким кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ-0. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ-0. У слідах на шортах, футболці ОСОБА_9 виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка може походити від ОСОБА_10 та від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові.

Висновком експерта № 904/2016-ім від 06 липня 2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ-0.

Висновком експерта № 1283 від 05 липня 2016 року, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено синці на спині, лівій руці, правій нозі, садна на правій руці, правій нозі, які утворились від дії тупих предметів. Крім того, у нього виявлена рана на лівому передпліччі, яка утворилась від дії колюче-ріжучого предмета, могла виникнути від дії клинка ножа 03 липня 2016 року. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 отримав внаслідок одноразового падіння на площину немає.

Експерт ОСОБА_24 , в судовому засіданні вказаний висновок підтримала та зазначимла, що синці в обвинуваченого виникли при ударі кулаком або ногою, синець біля лопатки удар кулаком або ногами, синці на плечі та передрліччі від пальців рук /гарпання, хапання/, садно на колінному суглобі падіння, на правій стопі удар в ногу.

Висновком судово-психіатричного експерта №113 від 10 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 психіатричною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може постати перед судом. В період інкримінованих йому дій хронічним психіатричним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму або наркоманії не виявлено.

Висновком експерта № 1006/2016-ім від 17 серпня 2016 року, згідно з яким у слідах на двох марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_7 крові не знайдено.

Висновком експерта № 278/2016ц від 18 серпня 2016 року, відповідно до якого в слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_7 виявлено білок людини, клітини зроговілого плоского епітелію. Крові, її клітинних елементів не виявлено.

Висновком експерта № 279/2016ц від 17 серпня 2016 року, згідно з яким в змивах з поверхні ножа розкладного, ключа та ключа до домофону, ключа та брелока до автомашини, в змивах з поверхні ножа розкладного та його багатофункціональних частин виявлено клітини плоского епітелію, статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Крові та її клітинних елементів не виявлено.

Висновком експерта № 1007/2016-ім від 19 серпня 2016 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ-0. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ-0. У слідах на шортах, вилучених у ОСОБА_7 знайдена кров людини і антиген В, антиген А і ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не знайдені, що не виключає можливості походження даної крові від ОСОБА_7 та від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові. В слідах на шортах і на футболці, вилучених у помешканні ОСОБА_7 крові не знайдено.

Висновком експерта № 1016/2016-ім від 19 серпня 2016 року, згідно з яким в слідах на мобільних телефонах «Fly», «LG», «LG», «Соні Еріксон», «Нокіа», вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 крові не виявлено.

Оцінюючи показання потерпілого, свідків, експерта, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами та беззаперечно вказують на скоєння саме ОСОБА_7 зазначених злочинів.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочинів та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Заперечення своєї винності обвинуваченим ОСОБА_7 , покликання його на вчинення дій з метою необхідної оборони, та покликання його захисника на ч. 5 ст. 36 КК України, зокрема, на те, що ОСОБА_7 застосував ніж до ОСОБА_10 внаслідок нападу групи осіб, суд відхиляє, оскільки як вбачається із пояснень свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та самого обвинуваченого, у момент застосування обвинуваченим ножа та безпосередньо перед цим моментом, ОСОБА_7 приймав участь у бійці виключно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 знаходився позаду та не вчиняв жодних дій щодо обвинуваченого, а також ОСОБА_10 не був озброєним, у нього були відсутні будь-які сторонні предмети, він не застосовував до ОСОБА_7 будь-яких дій чи предметів, які загрожували чи могли реально загрожувати його життю, та як вбачається із пояснень вказаних свідків виключно намагався вибити із рук обвинуваченого ніж.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові 5-34 кс14 від 27 листопада 2014 року право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає в того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Втім, стан необхідної оборони виникає не тільки в момент учинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Проте, під час конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 не був озброєним, у нього були відсутні будь-які сторонні предмети, він не застосовував до ОСОБА_7 будь-яких дій чи предметів, які загрожували чи могли реально загрожувати його життю. ОСОБА_10 не погрожував йому застосуванням насильства небезпечного для життя, однак ОСОБА_7 застосував ніж тричі, що за даних конкретних обставин справи не відповідало небезпечності посягання, обстановці захисту, поведінці та діям ОСОБА_10 , який, згідно висновків експерта, не завдав обвинуваченому жодного удару у будь-який із життєво важливих органів.
Відсутність обставин, які б слугували необхідністю для негайного захисту обвинуваченим свого життя та здоров`я стверджуються і висновком експерта №1283 від 05 липня 2016 року, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено лише синці на спині, лівій руці, правій нозі, садна на правій руці, правій нозі, які утворились від дії тупих предметів.

Також, згідно з п. 3 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про необхідну оборону» №1 від 26 квітня 2002 року суспільно небезпечне посягання на законні права, інтереси, життя і здоров`я людини, суспільні інтереси чи інтереси держави може викликати в особи, яка захищається, сильне душевне хвилювання. Якщо в такому стані вона не могла оцінювати відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту, її дії слід розцінювати як необхідну оборону.

Однак, обвинувачений ОСОБА_7 , який раніше суджений за умисне вбивство, цілеспрямовано та акцентовано завдаючи тричі удар ножем в область лівої частини грудної клітки та живота, які є виключно життєва важливими органами людини, ОСОБА_10 , який згідно показань свідків припинив завдавати ОСОБА_7 удари та лише намагався вибити із рук обвинуваченого ніж, безсумнівно усвідомлював та не міг не усвідомлювати невідповідність його дій небезпечності дій ОСОБА_10 та обстановці захисту, яка беззаперечно не вимагала застосування ножа.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №211/2852/16-к від 25 липня 2018 року, відповідно до якої при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

А також, відповідно до постанови Верховного Суду № 490/11155/14-к від 20 листопада 2018 року стан необхідної оборони існує лише протягом суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

Однак, як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_7 під час конфлікту із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 міг втекти, оскільки ні потерпілий ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 не утримували його та не перешкоджали вільному пересуванню. Вказане ствердили, як свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , так і не заперечив сам обвинувачений. Також обвинувачений ОСОБА_7 жодного разу не зазначив, що налякався дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , і не зміг чітко та послідовно пояснити причини застосування ножа, омежившись лише покликанням на те, що не пам`ятає даних обставин, хоча дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 описував чітко і послідовно.

Також, після того, коли ОСОБА_10 побачив у ОСОБА_7 у руках ніж, він не завдавав йому удари, а лише намагався вибити із рук ніж, а відтак, не вчиняв жодних суспільно небезпечних посягань щодо обвинуваченого та на момент завдання трьох ударів обвинуваченим була відсутня необхідність негайно припинити такі посягання, оскільки ОСОБА_10 не міг заподіяти негайну та невідворотну шкоду обвинуваченому ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_7 тричі застосував ніж в ділянку лівої частини грудної клітки та живота, після нанесення ударів ножем жодним чином не намагався надати ОСОБА_10 допомогу та невідкладно покинув місце вчинення злочину, а відтак суд переконаний, що такі дії ОСОБА_7 не можуть вважатись необхідною обороною та стверджують про мету обвинуваченого заподіяти смерть ОСОБА_10 .

Також не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що протокол обшуку від 03 липня 2016 року є очевидно недопустимим доказом через неправомірне та безпідставне винесення постанови про проникнення до житла до якої було внесено недостовірні відомості пробезпосереднє переслідування особи підозрюваної у вчиненні злочину та проведення вказаного обшуку без ухвали слідчого судді виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
При винесені постанови про проникнення до квартири АДРЕСА_4 від 03 липня 2016 року слідчим вказано, що підставою такої постанови є відомості про місцезнаходження особи, яка може бути причетна до скоєння злочину, які отримані при безпосередньому переслідуванні особи. На переконання суду твердження про безпосереднє переслідування особи не слід трактувати, як переслідування особи, яка перебуває виключно у полі зору того хто переслідує, як на цьому наполягає сторона захисту, а слід вважати, усі необхідні дії, які негайно вживаються для встановлення соби, яка скоїла злочин та її місцязнаходження з використанням наявних слідів злочину, які можуть на це вказати, що, у даному випадку, стверджується зокрема актом про застосування службового собаки від 03 липня 2016 року, а відтак у слідчого, також з врахуванням характеру скоєного злочи та нічний час доби, були усі підстави для прийняття даної постанови.

Крім того, на виконання зазначених вимог ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий за погодженням із прокурором невідкладно, після проведення обшуку 03 липня 2016 року, звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, яке було задоволено, що стверджується ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 липня 2016 року.
Внаслідок наведеного не можуть бути визнані недопустимими доказими і висновки експерта № 233/2016 мк та № 234/2016 мк, як похідні від вказаного протоколу обшуку, про що теж наполягав захисник.

Також суд відхиляє посилання захисника на невірне зазначення у протоколі затримання ОСОБА_7 часу його фактичного затримання 03 липня 2016 року, 12.55 год., оскільки ОСОБА_7 був фактично затриманий при проведенні обшуку о 08.40 год. та о 12.55 год проводилось впізнання особи за його участю, оскільки затримання обвинуваченого відбулось не під час пред`явлення особи для впізнання а о 12.55 год., одночасно з завершенням пред`явлення особи для впізнання, що на переконання суду, не було перешкодою для затримання обвинуваченого. Крім того, протокол затримання складено 03 липня 2016 року о 15.10 год., тобто не одночасно з проведенням пред`явлення особи для впізнання, на яке покликається захисник. Не містить відомостей про затримання ОСОБА_7 о 08.40 год. і протокол обшуку від 03 липня 2016 року у якому відсутні відомості про участь у ньому обвинуваченого.

А також, складення протоколу про затримання ОСОБА_7 відбулось в присутності його захисника та з роз`ясненням йому усіх необхідних прав та обов`язків, що засвідчено власноручними підписами обвинуваченого та захисника, у яких не було жодних зауважень до відомостей внесених у даний протокол, в тому числі і щодо часу затримання обвинуваченого.

Окрім того суд не бере до уваги думку захисника про те, що протокол огляду речей від 29 серпня 2016 року, постанова про визнання речей речовими доказами від 06 серпня 2016 року, фактичні дані, що містяться у висновках експертиз № 233/2016 мк, № 234/2016 мк, № 53/16 від 04 липня 2016 року, № 454/16 від 28 жовтня 2016 року є неналежними доказамии, оскільки речі, які визнані речовими доказами та дані висновки експертів не містять жодних відомостей, які мають значення для кримінального провадження, оскільки на переконання суду, згідно ст. 85 КПК України, вказані речі та документи прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та обставин, які мають значення для всебічного та скрупульозного розгляду кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, досліджених судом в ході кримінального провадження та такі твердження є лише власною позицією сторони захисту щодо оцінки досліджених доказів.

Висновки суду щодо винності обвинуваченою ОСОБА_7 ґрунтується на всебічно досліджених і об`єктивно оцінених судом доказах, та для цього проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, та саме сукупність дослідження доказів, а не кожного доказу окремо, на переконання суду, мають визначальне значення для встановленні істини у кримінальному провадженні.

Дати іншу оцінку цим доказам, про що фактично просить захисник, а також виправдати обвинуваченоу і закрити кримінальне провадження, на переконання суду, підстав немає.

А також суд вважає, що окремі порушення кримінально процесуального закону, на які посилається захисник, такі як виправлення у протоколі обшуку від 03 липня 2016 року чи відсутність технічних реквізитів у висновках експертів № 53/16 від 04 липня 2016 року та № 454/16 від 28 жовтня 2016 року, не спростовують беззаперечний факт вчинення злочинів обвинуваченим, та висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у заподіянні потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження та вчинення умисного вбивства людини. Всі докази, на яких ґрунтується висновок суд, знаходяться у своєму взаємозв`язку, доповнюють один одного і сумніву в їх достовірності, не викликають.

Отже дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження та за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, будучи особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема, вчинення злочину який є особливо тяжким, їх наслідки, посягання обвинуваченого на життя ОСОБА_10 , яке згідно Конституції України є найвищою соціальною цінністю, думку сторони обвинувачення та потерпілого ОСОБА_9 , які категорично наполягають на застосуванні найсуворішого виду покарання, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину повністю заперечив, не спряв встановленню істини у кримінальному провадженні, раніше притягався до кримінальної відповідальності саме за умисне вбивство людини, задовільно характеризується за місцем відбуття покарання, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, на обліку у наркологічному диспансері перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене суд беззастережно вважає, що покарання обвинуваченому слід визначити в межах санкції статті ч. 1 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді громадських робіт, в межах санкції статті п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді довічного позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, будучи особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство, виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, попередження нових злочинів та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Також, на переконання суду, будь-який інший вид покарання окрім довічного позбавлення волі не забезпечить мету покарання у виді виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 раніше суджений за умисне вбивство з хуліганських мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, звільнений із установи відбування покарання 11 лютого 2016 року та 03 липня 2016 року вчинив новий злочин, а відтак, такі дані свідчать про небажання обвинуваченого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, стійку злочинну поведінку, його суспільну небезпечність і, як наслідок, нехтування загальнолюдськими цінностями, зокрема, життям людини.

Так як дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

Як зазначено у ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Оскільки обвинуваченого ОСОБА_7 притягнуто до кримінальної відповідальності за дії, що мали місце 03 липня 2016 року, зазначений термін давності минув, враховуючи те, що обвинувачений від слідства та суду за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не ухилявся, перебіг давності відбувся не з його вини, суд вважає що обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту фактичного затримання 03 липня 2016 року.

Запобіжний захід до часу набрання вироком законної сили, слід залишити тримання під вартою.

Речові докази: пакети, в яких знаходяться: змиви з рук ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластинок з обох рук ОСОБА_7 , ніж загальною довжиною 178 мм в розкладеному положенні та 90 мм в складеному положенні, складається із з`єднаних шарнірно клинків-предметів та руків`я, ніж загальною довжиною 150 мм в розкладеному положенні та 84 мм в складеному положенні, складається з клинка та руків`я, одяг ОСОБА_10 , а саме: шорти розмірами: довжиною 50 см., обсягом в поясі 86 см., зшиті з напівсинтетичної тканини зеленого кольору, чорний шкіряний ремінь з металевою пряжкою на одному з кінців, труси чоловічі зшиті з напівсинтетичної трикотажної тканини темно- сірого кольору, пара сандалів 42 розміру, виготовлені з чорного комбінованого шкірозамінника та чорної тканини, одяг ОСОБА_9 , а саме: футболка чоловіча, зшита з трикотажу світло-синього кольору, шорти чоловічі, зшиті з синтетичної тканини білого кольору, три паперово-ватні серветки просоченні речовиною бурого кольору(вилучені під час огляду місця події), металевий брелок у вигляді кола з ланцюжком, металеве коло з внутрішньою вставкою, шкіряна петля від ременя, резинові тапки чорного кольору з написом на підошві жовтого кольору «Ваrrасuda», шорти чоловічі, зшиті з синтетичної тканини синього кольору, футболка чоловіча, зшита з трикотажу чорного кольору в поперекові смуги білого і червоного кольорів слід знищити.

Процесуальні витрати, вартість проведення судових експертизи, у розмірі 703,68 грн. слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 370-371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та обрати йому покарання 200 /двісті/ годин громадських робіт.

На підставі ст.ст. 49, 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 /двохсот/ годин громадських робіт.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та обрати йому покарання довічне позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання 03 липня 2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити до часу набрання вироком законної сили.

Речові докази: пакети, в яких знаходяться: змиви з рук, зрізи нігтьових пластинок з рук, ніж загальною довжиною 178 мм в розкладеному положенні та 90 мм в складеному положенні, складається із з`єднаних шарнірно клинків-предметів та руків`я, ніж загальною довжиною 150 мм в розкладеному положенні та 84 мм в складеному положенні, складається з клинка та руків`я, одяг, а саме: шорти розмірами: довжиною 50 см., обсягом в поясі 86 см., зшиті з напівсинтетичної тканини зеленого кольору, чорний шкіряний ремінь з металевою пряжкою на одному з кінців, труси чоловічі зшиті з напівсинтетичної трикотажної тканини темно- сірого кольору, пара сандалів 42 розміру, виготовлені з чорного комбінованого шкірозамінника та чорної тканини, одяг, а саме: футболка чоловіча, зшита з трикотажу світло-синього кольору, шорти чоловічі, зшиті з синтетичної тканини білого кольору, три паперово-ватні серветки просоченні речовиною бурого кольору(вилучені під час огляду місця події), металевий брелок у вигляді кола з ланцюжком, металеве коло з внутрішньою вставкою, шкіряна петля від ременя, резинові тапки чорного кольору з написом на підошві жовтого кольору «Ваrrасuda», шорти чоловічі, зшиті з синтетичної тканини синього кольору, футболка чоловіча, зшита з трикотажу чорного кольору в поперекові смуги білого і червоного кольорів знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави 703 /сімсот три/ гривні 68 копійок процесуальних витрат.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Львівської апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення, засудженим у цей же термін з моменту вручення копії вироку

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна.

Головуючий суддя: ОСОБА_1