Постанова

Іменем України
15 листопада 2018 р.

м. Київ
справа № 459/2723/16-к
провадження № 51-1205 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 04 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року, а також прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 9991526, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Червонограда Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 04 липня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт тривалістю 150 годин. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 31 липня 2016 року о 21.30 год, будучи на тротуарній доріжці біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час конфлікту завдав ОСОБА_8 удар ножем у ліву частину тіла, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та ОСОБА_9 - удар ножем у праву кисть, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року вирок залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений зазначає, що судовий розгляд проведений однобічно й неповно, з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому висновки суду про доведеність його вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на суперечливих доказах. Стверджує, що умислу на спричинення тілесних ушкоджень у нього не було, а злочин вчинено у зв`язку з необхідною обороною. Вважає, що йому призначене суворе покарання та вказує, що було порушено вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття йому матеріалів. У зв`язку з цим просить судові рішення щодо нього скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає, що у справі не було встановлено умислу засудженого на заподіяння тілесних ушкоджень, а судові рішення є необґрунтованими. Вважає, що протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, який наданий стороною обвинувачення, не відповідає вимогам ст. ст. 103-106 КПК України. Всі докази, на основі яких ґрунтується вина його підзахисного, без виключення, здобуті з істотним порушенням норм процесуального права. Зазначає про порушення вимог ст. 290 КПК України. Стверджує, що суд безпідставно відхилив клопотання захисника про виклик у суд в якості свідків понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які могли б своїми показаннями підтвердити невинуватість ОСОБА_7 . Також не погоджується з кваліфікацією дій його підзахисного за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки вважає, що ОСОБА_7 діяв із метою самозахисту. Посилається на те, що апеляційний суд, у порушення вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання 17.11.2017 року провів без нього та його підзахисного ОСОБА_7 і вони не були належним чином повідомлені, а також потерпілий ОСОБА_9 не брав участі на стадії судових дебатів у суді першої інстанції. Окрім того, зазначає, що апеляційний суд, усупереч вимогам ст. 419 КПК України, не перевірив та не надав оцінки його доводам про незаконність вироку місцевого суду та не звернув уваги на допущені порушення й безпідставно залишив вирок щодо ОСОБА_7 без зміни.
У касаційній скарзі прокурор зазначає вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції і призначення нового розгляду в цьому суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог стверджує, що суд апеляційної інстанції, постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, оскільки не надав вичерпних відповідей на всі доводи апеляційної скарги захисту, їх не перевірив і належним чином не спростував.
Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 підтримали подані скарги.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав частково подані скарги. Просив ухвалу апеляційного суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Пунктом «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника. Також право на захист закріплено у п. 5 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторони кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду лише у разі, якщо особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомила про поважні причини свого неприбуття.
Проте апеляційний суд цих вимог закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд розглянув скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 за їх відсутності.
При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_7 взагалі не був повідомлений про розгляд провадження щодо нього, яке було відкладено на 17.11.2017 року. Також у матеріалах провадження відсутні дані, які б відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України підтверджували факт отримання ОСОБА_7 повідомлення про дату та час розгляду апеляційної скарги.
Окрім того, з технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове засідання, яке відбулося 17.11.2017 року, вбачається, що апеляційний суд у ході з`ясування явки учасників процесу в судове засідання, не вияснив причин неприбуття засудженого, не перевірив інформацію щодо отримання ним судових повісток.
Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки порушили право засудженого на участь у судовому провадженні та висловлювання доводів і пояснень з приводу поданої апеляційної скарги. А згідно з п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за необхідне ухвалу апеляційного суду скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді справи апеляційному суду необхідно усунути вказані порушення закону, повно і всебічно перевірити усі наведені в апеляційній та касаційних скаргах доводи та прийняти обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вироком місцевого суду було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято під варту в залі суду.
Ураховуючи особливості касаційного розгляду, передбачені главою 32 КПК України, якими обмежені можливості щодо повноцінного розгляду і вирішення питання щодо запобіжного заходу в межах процедури касаційного перегляду після скасування рішення суду апеляційної інстанції, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Едуард Шабалін проти Росії», про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, з метою попередження ризику переховування ОСОБА_7 від суду, колегія суддів вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 діб, для вирішення цього питання судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441 КПК України та відповідно до п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), суд

у х в а л и в:
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 та прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 13.01.2019 р. включно.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_3