Справа №561/722/16-к
Провадження № 1-кп/565/11/18
11 лютого 2019 р. м.Вараш
судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , сформована відповідно до ст.375 ч.3 КПК України, в справі про обвинувачення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , - за ст.187 ч.4 КК України.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11.02.2019р. в порядку, визначеному ст.331 КПК України вирішено питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 під вартою і продовжено строк тримання під вартою зазначеним обвинуваченим до 12.04.2019р.
Вважаю, що під час вирішення даного питання необхідно враховувати, що у нормі ст.183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У справі вбачається, що прокурор клопотань щодо продовження, припинення чи зміни запобіжного заходу обвинуваченим в теперішній час не подає, переклавши з`ясування обставин, що мають значення для вирішення питань запобіжного заходу, цілком на суд.
На нашу думку, в частині вирішеного судом питання щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 прокурором в суді не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду (інші ризики відсутні). Зокрема, із урахуванням обставин про наявність міцних сімейних зв`язків ОСОБА_3 , який одружений, має на утриманні малолітню дитину, родич його дружини ОСОБА_8 , як домоволоділець, надає дозвіл на проживання обвинуваченого ОСОБА_3 в належному ОСОБА_8 будинку, при тому, що ОСОБА_3 своєю поведінкою не чинить надуманих перешкод для здійснення судового розгляду в кримінальному провадженні, слід прийти до висновку, що вказаний обвинувачений не буде переховуватися від суду і такий ризик існує з невисоким ступенем ймовірності. Істотним чинником, що також свідчить на користь обставини незацікавленості ОСОБА_3 в переховуванні від суду є і те, що він тривалий час, понад два роки перебуває під вартою та у випадку, якщо гіпотетично припустити можливе його засудження, це має бути враховано. Необхідно зважати, що на такій стадії провадження тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченій особі не повинно визнаватися достатньою підставою для подальшого тримання її під вартою, при відсутності іншого обгрунтування такого запобіжного заходу. Судячи із копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дружина обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_9 є фізичною особою-підприємцем, а тому, зможе матеріально підтримувати ОСОБА_3 під час перебування його під домашнім арештом. Раніше у судовому засіданні ОСОБА_3 запевняв про можливість участі його в судовому розгляді як шляхом прибуття безпосередньо в зал суду, так і дистанційно шляхом відеоконференції. Необхідно також враховувати інформацію лікаря-терапевта медичної частини слідчого ізолятора щодо наявності показань у обвинуваченого ОСОБА_3 для медичного обстеження, яке неможливе в умовах слідчого ізолятора.
З урахуванням обставин, передбачених у ст.178 КПК України, достатнім запобіжним заходом щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є домашній арешт із забороною обвинуваченому цілодобово залишати житло (із встановленням обов`язку, передбаченого ст.194 ч.5 п. 9 КПК України), з наданням можливості проходити медичне обстеження та, в разі необхідності лікування, у відповідних закладах охорони здоров`я.
За таких обставин вважаємо, що у суду були підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на більш м`який, - домашній арешт (за адресою: АДРЕСА_1 ) цілодобово із встановленням обов`язку носити електронний засіб контролю.