Номер провадження: 11-сс/813/302/19
Номер справи місцевого суду: 505/15/19 1-кс/505/116/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2019 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22:00 години до 06:00 години ранку наступної доби. Строк дії ухвали до 01 квітня 2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки санкції статей, які передбачають відповідальність за вчинення злочинів, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , передбачають покарання до 6 років позбавлення волі. З цих підстав, на думку прокурора, підозрюваний з метою уникнення покарання може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Також в апеляційній скарзі прокурор зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 21 січня 2019 року оголошувався у розшук та в подальшому був затриманий співробітниками поліції 02 лютого 2019 року в порядку ст.191 КПК України.

Крім того, прокурор вважає неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки за останнім місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , власники домоволодіння відмовили ОСОБА_7 у проживанні та перебуванні під домашнім арештом у зазначеному будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 , який виявив бажання представляти свої інтереси самостійно та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею не були виконані вимоги вказаних норм права.

Так, положеннями ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, в ході розгляду клопотання лише формально зазначив, що прокурор не надав доказів, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених слідчим ризиків.

При цьому в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя взагалі не розкрив зміст вказаних ризиків, не взяв до уваги особу ОСОБА_7 , не проаналізував наявність або відсутність у нього соціальних зв`язків, не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, яка призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що у відповідності з положеннями статей 409, 410 КПК України, є підставами для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу, якою в даному випадку має бути прийняте рішення стосовно клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.162 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- протоколом огляду домоволодіння та приміщення будинку потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допитом свідка ОСОБА_10 , від 06 січня 2019 року, яка пояснила, що 05 січня 2019 року о 14 годині невідомий чоловік, продав їй чавунну 2-х комфортну плиту;

- протоколом огляду місця, а саме ділянки місцевості, біля вхідних воріт, на територію ГІП «СВІТ», за адресою: м. Подільськ, проспект Перемоги 2д, де свідок ОСОБА_10 , добровільно видала фрагменти чавунної 2-х комфортної плити;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 січня 2019 року, за участю свідка ОСОБА_10 в ході якого свідок на фото № 2 впізнала, чоловіка, який 05 січня 2019 року о 14.00 год. продав їй чавунну 2-х комфортну плиту, яким виявився ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 06.01.2019, який пояснив, що 06.01.2019 о 10 годині, він по вул. Матросова м. Подільськ, наздогнав невідомого чоловіка, який викрав з будинку потерпілого ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , металеву кришку від конвектору та металеву конструкцію;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2019 року, за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого свідок на фото № 4 впізнав, вищевказаного невідомого чоловіка, яким виявився ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 10.01.2019 року, яка поясна, що 06.01.2019 року о 10 годині, проходячи по вул. Матросова, вона побачила невідомого чоловіка, який через вікно, виходив з будинку АДРЕСА_2 , з металевою кришкою від газового конвектору та металевою конструкцією в руках. На крики та зауваження невідомий не реагував та в подальшому з місця пригоди зник;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 15.01.2019 року, в ході якого відтворено деталі кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_13 ;

- іншими доказами.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених

ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.162 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини ОСОБА_7 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Таким чином, згідно з вимогами ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик того, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, у нього не має сім`ї та утриманців та взагалі відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, підозрюваний вже переховувався від правоохоронних органів, в зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Апеляційний суд враховує, що власники домоволодіння за адресою останнього місця проживання ОСОБА_7 відмовили йому в проживанні в їхньому будинку, а тому на теперішній час оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби не може бути виконана.

Беручи до уваги вказані обставини та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує та є обґрунтованим.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, на теперішній час він не працевлаштований, а отже не має законних джерел доходу, а тому перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність та вчиняти інші злочини проти власності.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, і вважає, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та дозволить органу досудового розслідування контролювати його місце перебування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, про які апеляційний суд зазначив в мотивувальній частині ухвали.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 5 ч.2 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вказані вимоги кримінального процесуального закону апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2019 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до 17 березня 2019 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок:

Банківські реквізити по сплаті коштів під заставу по Одеському апеляційному суду

Отримувач: Одеський апеляційний суд

Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321

Р/р 6720, МФО 820172

Банк отримувача: ДКСУ м. Київ

Призначення платежу: згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, заставна сума за ОСОБА_7 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_7 звільняється з-під варти після внесення застави.

У paзi внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання.

3)не виїжджати за межі Подільського району без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Строк дії ухвали до 18 березня 2019 року.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4