490/2782/19 02.05.2019
н/п 1-в/490/65/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2782/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, Миколаївської області, України, є громадянином України, має загальну середню освіту, не одружений, не працює, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений 20.07.2017 року Каширським міським судом Московської області за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, -

В С Т А Н О В И В:

01.04.2019 року на адресу Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що 10.01.2019 року наказом Міністерства юстиції України № 52/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 19.06.2018 року за № 06-80075/18.

ОСОБА_4 засуджено вироком Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частини п`ятої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ "Виправна колонія № 23 УФСВП Росії по Саратовській області"; кінець відбуття строку покарання - 14.02.2026 р.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, заявник просить суд: 1) визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року; 2) визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року, зазначивши про початок відбування строку покарання.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явилась, у поданому клопотанні просить здійснити його розгляд за її відсутності, посилаючись на приписи ч.1 ст.610 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала та вважала можливим привести вирок суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього письмові докази, суд приходить до висновку, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Кримінального кодексу України (далі - КК України), громадяни України та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.602 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом "b" частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року, до якої Україна була приєднана на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" від 22 вересня 1995 року №337/95-ВР, визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст.606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до якої під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч.4 ст.610 КПК України.

При цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Частиною 1 статі 606 КПК України визначено, що засуджену судом України особу може бути передано для відбування покарання в іншу державу, а засудженого іноземним судом громадянина України прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого на його ім`я, Центральним РВ у м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 09.07.2013 року (серія НОМЕР_1 ) (а.с.20-21).

Вироком Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Відповідно до ч.3 ст.72 КК РФ зараховано у строк відбуття покарання час утримання ОСОБА_4 під вартою з 15.02.2017 року до дня винесення вироку, тобто до 20.07.2017 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишено без змін у вигляді тримання під вартою (а.с.5-11).

Відповідно до копії розпорядження від 09.08.2017 року про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набрав законної сили 01 серпня 2017 року (а.с.12).

Засуджений ОСОБА_4 звернувся із клопотанням від 23.04.2018 року про переведення його для подальшого відбування покарання в Україну, оскільки він є громадянином України та родичів на території Російської Федерації не має (а.с.16).

Згідно довідки про відбуту та не відбуту частини покарання від 28.04.2018 року, виданої тимчасово виконуючим обов`язки начальника ФКУ ВК-23 УФСВП Росії по Саратовській області, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 - 15.02.2017 року, кінець строку - 14.02.2026 року. Станом на 23.04.2018 року засуджений відбув 1 рік 02 місяці 08 днів, не відбутий строк покарання - 07 років 09 місяців 21 днів (а.с.17).

Відповідно до медичного висновку та характеристики на засудженого, ОСОБА_4 прибув до ФКУ ВК-23 26.08.2017 року з діагнозом: "соматично здоровий", за час перебування у ВК-23 за медичною допомогою не звертався, станом на теперішній час стан його здоров`я задовільний; характеризується посередньо, за весь період відбування покарання має одне стягнення у вигляді догани, заохочень не має, на шлях виправлення не став (а.с. 18, 19).

Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи, згідно з положеннями ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб та ч.2 ст.610 КПК України.

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції суд, відповідно до ч.3 ст.610 КПК України, визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Частиною 3 статті 30 частини 5 статі 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, передбачений злочин - замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по незалежним від цієї особи обставинам.

Санкція ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років чи без такої та зі штрафом у розмірі до одного мільйона рублів чи в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого чи довічним позбавленням волі.

Згідно ч.1 ст.15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Статтею 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за такі дії:

1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308 - 310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, -

караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

3. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, -

караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

4. Особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).

Отже, згідно національного законодавства України, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 , визначена вказаним вироком іноземної держави за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідає кваліфікації за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, слід врахувати, що згідно ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Оскільки санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено лише покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, строк покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком від 20.07.2017 року Каширського міського суду Московської області, Російської Федерації, після приведення цього вироку у відповідність до національного законодавства України, виходячи з положень ч.3 ст.68 КК України та з положень п.1 ч.4 ст.610 КК України, не може бути більшим та меншим за вісім років позбавлення волі (12/3*2=8).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вирок Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року можливо привести у відповідність до законодавства України, враховуючи, що ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідає ч.1 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, у відповідності до вимог п."b" ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст.11 Конвенції, при приведенні вироку Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року у відповідність до законодавства України, до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.

При ухвалені вироку Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року, засудженому ОСОБА_4 було зараховано в строк відбуття покарання строк утримання його під вартою з 15.02.2017 року до 20.07.2017 року. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. Вирок суду набрав законної сили 01 серпня 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 15.02.2017 року до 31.07.2017 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід відраховувати з 20.07.2017 року.

Визначення виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому слід відбувати покарання, не входить до повноважень суду, оскільки це віднесено до повноважень підрозділів міжрегіонального управління чи Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України.

На підставі викладеного, керуючись п."b" ч.1 ст.9, ст.11 Конвенції про передачу засуджених від 1983 року, ст.ст.7, 10, 72 КК України, ст.ст.372, 602, 603, 606, 610 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 9 років позбавлення волі.

На підставі вироку Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року строк покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 за вчинення злочину, за який, згідно національного законодавства України, кримінальна відповідальність передбачена за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України визначити, як 8 /вісім/ років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Каширського міського суду Московської області від 20.07.2017 року відраховувати з 20 липня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 15.02.2017 року до 31.07.2017 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1