Справа № 185/1893/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000120 від 16 січня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, не маючого освіти, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. У ході проведення оперативно-розшукових заходів, що здійснювались оперативними співробітниками ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , 2002 року народження, та з`ясовано, що у ОСОБА_7 є рідний брат ОСОБА_6 .

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 заступником начальника ВКП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_8 14 січня 2019 року було здійснено виклик за телефоном, який належить ОСОБА_6 , з телефонного номеру заступника начальника ВКП Павлоградського ВП ОСОБА_8 .. У ході телефонної розмови ОСОБА_6 запропонував прийти до відділу поліції, надати пояснення та повідомити, де перебуває його брат - ОСОБА_7 .

У подальшому 14 січня 2019 року ОСОБА_6 , маючи намір на дачу неправомірної вигоди заступнику начальника ВКП Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_8 , в ході зустрічі запропонував ОСОБА_8 передати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 8000 (восьми тисяч) гривень за сприяння у вирішенні питання про непритягнення до кримінальної відповідальності його молодшого брата ОСОБА_7 ..

Продовжуючи свій злочинний умисел, 17 січня 2019 року, приблизно о 10.35 годин, перебуваючи у приміщенні кімнати прийому громадян, розташованої на першому поверсі будівлі Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Шевченко, 51, міста Павлограда Дніпропетровської області, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 передав заступнику начальника ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_8 , як службовій особі, грошові кошти в якості неправомірної вигоди в сумі 6000 (шести) тисяч гривень, котрі поклав у папку фіолетового кольору, яка знаходилась на столі у вищевказаному приміщенні.

Після чого, враховуючи наявність достовірної інформації про вчинення кримінального злочину (попередньо викладеної в рапорті ОСОБА_8 на ім`я начальника Дніпропетровського управління ДВБ НП України) та передачу грошових коштів в якості неправомірної вигоди, 17 січня 2019 року, о 10.45 годин, у приміщенні кімнати прийому громадян, розташованої на першому поверсі будівлі Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Шевченко, 51, міста Павлограда Дніпропетровської області, було проведено огляд, під час якого вилученого грошові кошти в сумі 6000 (шести) тисяч гривень, які ОСОБА_6 надав в якості неправомірної вигоди заступнику начальника ВКП Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_8 за сприяння у вирішенні питання про непритягнення до кримінальної відповідальності його молодшого брата ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища.

27 лютого 2019 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального злочину. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого його обвинувачують та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Крім того, обвинувачений показав, що він вирішив допомогти своєму братові, стосовно якого здійснювалось кримінальне провадження. З цією метою запропонував передати неправомірну вигоду у розмірі 8000 грн. за сприяння у вирішенні питання про непритягнення до кримінальної відповідальності брата. 17 січня 2019 року, о 10.35 год., у приміщенні ВП він передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6000 грн. Передав тільки 6000 грн., бо більше не зміг зібрати. У вчиненому розкаюється.

Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів та вартості проведених експертиз.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 369 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання ОСОБА_6 відповідно до санкції ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Обвинувачений пояснив, що він зможе оплатити штраф у визначений законодавством строк, бо працює неофіційно.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, є раніше несудимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 1144 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судово-технічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 27 лютого 2019 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді вигляді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12750 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь державного бюджету витрати за проведення судово технічної експертизи у розмірі 1 144 (однієї тисячі ста сорока чотирьох) грн..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази:

- грошові кошти, які перебувають на зберіганні в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до квитанції № 000790, в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, які перебувають в опечатаному спец-пакеті № 3750055, конфіскувати в дохід держави;
- мобільний телефон марки «IPHONE7», корпус чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю;

- папку фіолетового кольору, передану на зберігання ОСОБА_8 відповідно до його розписки, залишити останньому за належністю;

- диктофон марки «Panasonik RR-US550», який належить ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1