Справа № 591/450/19
Провадження № 1-кс/591/510/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0003603,

В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого прокуратури Сумської області про закриття кримінального провадження № 0003603 звернувся ОСОБА_3 , яку він та його захисник підтримали та мотивували тим, що 23 вересня 2017 року працівниками патрульної поліції м. Суми під час затримання ОСОБА_3 та його доставлення до відділку поліції безпідставно застосовані заходи фізичного впливу, з приводу цього було відкрите кримінальне провадження, яке, в зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів складу злочину, слідчим закрито 27 грудня 2018 року. Вважає, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка проведена однобічно та неповно, в матеріалах справі містяться суперечності, які не були усунуті, тому просили постанову слідчого скасувати в частині закриття провадження за ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий скаргу не визнав, зазначивши, що перевірка за заявою скаржника проведена в повній мірі, а обставини з приводу яких внесені відомості до ЄРДР не підтвердились, тому за відсутності в діях правоохоронців провадження було закрито. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи за скаргою та матеріали кримінального провадження № 0003603, приходить наступних висновків.

Так, прокуратурою Сумської області розслідувалось кримінальне провадження № 003603, предметом розслідування якого були події, що відбувались 23 вересня 2017 року між працівниками патрульної поліції та ОСОБА_3 на території парку ім. Кожедуба в м. Суми.

При цьому версії розвитку зазначених подій працівників поліції та ОСОБА_3 різняться між собою.

Згідно версії патрульних поліцейських, ними здійснювалось переслідування порушника на транспортному засобі, при цьому, коли патрульний автомобіль з включеними спеціальними сигналами рухався заднім ходом, поліцейські помітили перехожого, який не звільняв полосу їх руху. Водій зупинив автомобіль, щоб не наїхати на нього, після чого зазначений пішохід підійшов до автомобіля та вдарив його. Коли водій автомобіля ОСОБА_6 вийшов, щоб зробити зауваження перехожому, той почав поводити себе агресивно, намагався його вдарити, після чого інші працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли щоб допомогти колезі. При затриманні наведеного громадянина, яким виявився ОСОБА_3 та який перебував з ознаками сп`яніння, останній пручався, весь час виражався нецензурною лайкою в бік патрульних та в якийсь момент умисно наніс удар ногою в пах патрульного ОСОБА_7 та після цього головою в обличчя патрульного ОСОБА_8 .

Версія ОСОБА_3 відрізняється від версії працівників поліції тим, що згідно його показань, автомобіль патрульної поліції, рухаючись назад, здійснив на нього наїзд, а патрульні безпідставно застосували до нього силу, при цьому заперечив умисне нанесення працівникам поліції ударів.

Під час досудового розслідування слідчим проведено ряд слідчих дій, зокрема, допитані учасники та очевидці події, проведені експертні дослідження та витребувані необхідні документи та відеозаписи.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження, суд вважає обґрунтованою, послідовною та підтвердженою доказами позицію слідчого в частині відсутності в діях працівників поліції складу злочину, що вбачається з наступного.

З метою перевірки версій кожної з кожної зі сторін слідчим були допитані свідки, при цьому на користь версії працівників поліції говорить декілька показань безсторонніх свідків, які не були знайомі ані з правоохоронцями ані з ОСОБА_3 , та які навпаки спростовують покази останнього.

Зокрема, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджують покази поліцейських щодо умисних дій ОСОБА_3 в нанесенні ударів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також тих обставин, що патрульний автомобіль не здійснював наїзду на ОСОБА_3 . Крім того, цими ж показами підтверджується провокативна, агресивна та зухвала поведінка останнього при спілкуванні з працівниками поліції.

Крім того, дослідженим відеозаписом підтверджуються мотиви слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, щодо можливості виникнення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень внаслідок саме його дій, пов`язаних з активним пручанням та протидією вимогам та діям поліцейських при його затриманні та подальшим перебуванням під контролем держави, тобто підтверджено утворення тілесних ушкоджень та можливість пошкодження мобільного телефону не внаслідок навмисних дій працівників поліції, а внаслідок власних дій ОСОБА_3 при незаконній протидії працівникам поліції.

При цьому, повсякчас на відеозаписі зафіксована зухвала, агресивна поведінка ОСОБА_3 по відношенні до працівників поліції, його нецензурна лайка та погрози в їх бік, як по відношенні до чоловіків так і по відношенні до працівниць патрульної поліції, що і зумовлювало пропорційне застосування сили до нього та спеціальних засобів.

Крім того, відеозаписом спростовані показання ОСОБА_3 в частині безпідставного застосування до нього сили зі сторони правоохоронців як на місці затримання так і у відділку, оскільки з відеозапису чітко видно, саме неправомірність дій ОСОБА_3 , до речі який перебував без кайданок у відділку, які були одягнуті на нього лише після повторної спроби нападу на працівника поліції, а також наявність у нього зовнішніх ознак сп`яніння.

Не дивлячись на те, що слідчий суддя обмежений вимогами скарги, яка є предметом розгляду, але, з огляду на безпосередню пов`язаність дій, як правоохоронців так і ОСОБА_3 , які були предметом перевірки, на думку суду сумнівною є оцінка дій ОСОБА_3 наведена в постанові слідчого по відношенні до патрульних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки показаннями безсторонніх свідків, висновками експертів та відеозаписами спростовуються його твердження в цій частині та підтверджуються покази патрульних, яким завдано шкоди саме при виконанні своїх службових обов`язків, що також говорить про відсутність в їх діях складу злочину, а також про співмірність, пропорційність та належність застосованої сили, спеціальних засобів та завданої шкоди затриманому.

Таким чином, підсумовуючи дослідження питання повноти проведеного досудового розслідування та законності прийнятого слідчим рішення, суд вважає, що зібрані органом досудового слідства докази в повній їх сукупності переконливо спростовують позицію ОСОБА_3 в частині неправомірності дій поліцейських, які були предметом перевірки, підтверджують відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, а можливі засоби доказування, які б беззаперечно могли спростувати чи поставити під сумнів зібрані докази чи наведені слідчим мотиви, суду наведені не були, тому на переконання суду слідчим виконані всі необхідні та можливі слідчі та процесуальні дії, проведення яких мало б значення для справи.

Відтак, на думку суду постанова слідчого є законною та обґрунтованою, а викладені в ній мотиви та підстави прийнятого рішення відповідають в частині закриття провадження в справі за ч. 2 ст. 365 КК України фактичним обставинам справи, отже проведене досудове розслідування в справі відповідає критеріям ч. 2 ст. 9 КПК України, тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 27 грудня 2018 року в частині закриття провадження в справі за ч. 2 ст. 365 КК України, відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0003603 після набрання ухвали законної сили повернути до прокуратури Сумської області.

Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчого.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1