Справа № 559/1549/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000172 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Умань Черкаської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, не судимого - у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ; потерпіла ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та представник потерпілих ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 у порушення пунктів 10.1, 11.3, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, близько 03 години 40 хвилин, 19 лютого 2016 року, керуючи автомобілем «BMW-5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, по автодорозі Київ-Чоп на 385 км. + 25 м. вказаної автодороги, що в с. Тараканів Дубенського району Рівненської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не переконавшись у тому, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху, де не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем «CEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пасажири автомобіля «CEVROLET LACETTI»: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та пасажири автомобіля BMW-520I - ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд, за клопотанням прокурора, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає. Роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. На підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, в обвинувальному акті все вказано правильно. Пояснив, що 19 лютого 2016 року близько 04.00 год. їхав за кермом автомобілем «BMW-5201» з м. Львів до м. Умань. По автодорозі Київ-Чоп в с. Тараканів не впорався з керуванням і не зміг уникнути зіткнення з автомобілем «CEVROLET LACETTI», яке не помітив одразу. Після ДТП спочатку витягнув пасажирів з БМВ, а потім з Лачетті. Був втомлений, недостатньо уважно керував транспортним засобом вночі і виїхав на зустрічну смугу. «BMW-5201» належить ОСОБА_6 , яка їхала на передньому пасажирському сидінні, він їй збитки не відшкодував, оскільки не знайшли спільну мову. Позаду їхала ОСОБА_12 , яка претензій не має і потерпілою бути не бажала. Потерпілим ОСОБА_13 він відшкодував завдані збитки, вони претензій не мають. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з тим, що на утриманні має неповнолітню дитину.

Захисник у судовому засіданні також просить застосувати до його підзахисного Закон України «Про амністію у 2016 році» згідно заяв, які подавали 09 і 27 листопада 2017 року.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує проти розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов залишити без розгляду, оскільки має намір розглянути його в цивільному порядку. Покарання просить призначити відповідно до вимог закону, врахувавши, що обвинувачений за цей час не здійснив жодного кроку, направленого на відшкодування завданої шкоди (а.с. 243 т.1).

Представник потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності потерпілих та їх представника, цивільний позов не заявляли. Дана позиція узгоджена з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Також просить стягнути на користь потерпілих 10000 грн. понесених ними судових витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 261-265 т.1).

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому ці дії кваліфіковано правильно за ч.1 ст.286 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу винного, який раніше не судимий (а.с. 195 т.2), згідно характеристики за місцем проживання ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно (а.с.192 т.2 ), має неповнолітню дитину (а.с. 104 т.1), на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в УЛ №2 не перебуває (а.с. 193-194 т.2). Згідно висновку Дубенського МРВ з питань пробації відносно ОСОБА_3 , проблемних питань особистості обвинуваченого та його життєдіяльності, на які повинні бути спрямовані заходи впливу, встановлено не було, небезпеки для суспільства не несе, виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк та застосування до нього альтернативного покарання (а.с.147-149, т.1).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.
Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з випробуванням, без позбавлення права керування, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Від захисника 13.11.2017 та 27.11.2017 надійшли до суду клопотання про застосування до ОСОБА_3 амністії згідно п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки, його син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день набрання чинності цим Законом, є неповнолітнім (а.с. 106-108, 115-117 т.2). Із заявами від 09.11.2017 та 27.11.2017 до суду звертався і ОСОБА_3 з проханням застосувати амністію (а.с. 110, 119 т.2).
У судовому засіданні захисник і обвинувачений клопотання підтримали, просять його задовольнити. Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання, оскільки застосування амністії є обов`язковим. Представник потерпілих ОСОБА_15 також не заперечує (а.с. 141 т.1).
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження обвинувачений є батьком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 104 т.1). На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» він був неповнолітнім, яким є й на даний час. Враховуючи, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, має на утриманні дитину віком до 18 років, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, подав заяви про застосування амністії під час дії Закону України «Про амністію у 2016 році», що покращує становище обвинуваченого, адже передбачає звільнення його від призначеного покарання, то до ОСОБА_3 застосовується дія п. «в» ст.1 Закону.
Оскільки вимоги щодо застосування амністії є імперативними, суд зобов`язаний звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі.
До початку судового розгляду від потерпілої ОСОБА_6 надійшла до суду заява, згідно якої просить не розглядати заявленй нею попередньому складу суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь шкоди на загальну суму 683 733, 67 грн., оскільки має намір звернутися з позовом окремо (а.с. 55-57, 68-100, 245 т.2).

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тому застосуванню підлягає положення п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, згідно якого суд залишає позов без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

При цьому відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Оскільки потерпіла ОСОБА_6 до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про залишення позову без розгляду, її заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Дубенською місцевою прокуратурою подано цивільний позов у інтересах КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області про відшкодування витрат за перебування потерпілих від злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в розмірі 1029 грн. Позов визнано обвинуваченим, а також підтверджено довідками з лікарні і розрахунками витрат на лікування (а.с. 132-135 т.2). Тому цивільний позов прокуратури підлягає до задоволення в повному обсязі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Згідно ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого несе відповідно потерпілий. Але згідно ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Згідно п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, і відповідно до ст. 92 КПК України саме на потерпілих покладається обов`язок доказування в даному випадку.

Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 17.05.2017 укладено договори про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_15 (а.с. 59-60, 62 т.2). Згідно розрахунку понесених потерпілими разом судових витрат на оплату професійної правничої допомоги складають 10 000 грн. за: 1) юридична консультація, укладення договорів про надання правової допомоги - витрачено 2 години робочого часу; 2) підготовка процесуальних документів та представництво інтересів потерпілих в суді першої інстанції - витрачено 5 годин робочого часу (а.с. 263 т.1), потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сплачено 25.10.2018 за договором про надання правової допомоги по 5 000 грн. кожним згідно квитанцій (а.с. 264-265 т.1).

Представник потерпілих ОСОБА_15 в суді першої інстанції участі в судових засіданнях не приймав, яких за час перебування кримінального провадження на розгляді в Дубенському міськрайонному суді Рівненської області було загалом 11. 7 разів звертався до суду із заявами, серед яких більшість про проведення підготовчих судових засідань і судового розгляду без його та потерпілих участі, із повідомленнями, що цивільний позов не заявлятимуть.

Суду не доведено, що на представництво інтересів потерпілих в суді першої інстанції витрачено 5 годин робочого часу, оскільки жодного разу адвокат ОСОБА_15 участі в судових засіданнях не приймав, а підготовка заяв, з якими представник потерпілих ОСОБА_15 звертався до суду, не потребувала витрат 5 годин робочого часу.

Суд вважає доведеними витрати 2 годин робочого часу за 1 пунктом розрахунку і 1 години робочого часу за другим пунктом, оплата яких і підлягає стягненню з обвинуваченого.

Оскільки вартість 7 годин робочого часу між потерпілими і їх представником узгоджена у розмірі 10 000 грн. (тобто по 5 000 грн. з кожного), то вартість 3 годин робочого часу складає: 4286 грн. (тобто по 2 143 грн. з кожного, за наступним розрахунком: (3 год.*10 000 грн)/7=4286 грн.).

За таких обставин клопотання представника потерпілих ОСОБА_15 про відшкодування потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 10 000 грн. понесених судових витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, підлягає до часткового задоволення на загальну суму 4286 грн.

Судові витрати за проведення судових інженерно - транспортних експертиз складають 5471 гривня 80 копійок, які відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Витрати, пов`язані зі зберіганням речей, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, згідно ч.1 ст. 123 КПК України, тому автомобіль «CEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , має бути повернений власнику ОСОБА_8 безоплатно.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 92, 100, 120, 123, 124, 127, 128, 349, ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році» суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яким призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підстави п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування усіх видів покарання.

Цивільний позов Дубенської місцевої прокуратури в інтересах Дубенської районної ради Рівненської області в особі КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» задовольнити: стягнути з ОСОБА_3 на користь КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області (вул. Львівська, 117, с. Верба Дубенського району Рівненської області, р/р 1116, код ЄРДПОУ 37624798, УДКСУ в Рівненській області, МФО 833017), - 1029 (одну тисячу двадцять дев`ять) грн. 00 коп. понесених витрат за лікування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь шкоди на загальну суму 683 733, 67 грн залишити без розгляду.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 5471 (п`ять тисяч чотириста сімдесят одну) грн. 80 коп. стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2 143 (дві тисячі сто сорок три) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2 143(дві тисячі сто сорок три) грн.

Речові докази у справі:

1) автомобіль «CEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на території спеціального майданчика державного підприємства МВС України «Рівне-Інформ-Ресурси», що за адресою: вул. Мирогощанська, 62, м. Дубно Рівненської області, - безоплатно повернути власнику ОСОБА_8 ;

2) автомобіль BMW-520I, реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити власнику ОСОБА_6 ;

3) CD-RW диск із записом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на 385 км. + 5 м. автодороги Київ-Чоп від 19.02.2016, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000172.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: