Справа № 686/9718/18
14 березня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницького, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_8 11.01.2018 близько 23:40 годин, перебуваючи у приміщенні залу «Спорт лото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому, розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_5 , вході якого на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, привів у бойову готовність та застосував травматичний пістолет «Форт 17Р» кал. 9 мм ( НОМЕР_1 ), здійснивши ним близько шести пострілів в сторону ОСОБА_5 влучивши йому в задню поверхню плеча та ліву сідницю.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді трьох сліпих кульових поранень: задньої поверхні нижньої третини лівого плеча, задньої поверхні нижньої третини правого плеча, лівої сідничної ділянки, які за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Винність обвинуваченого у вчиненому злочині стверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам ОСОБА_8 в суді свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 визнав повністю та пояснив, що у зазначений час та місці, розпочав розмову із потерпілим, яка переросла у конфлікт, в процесі якого він завдав ОСОБА_5 тілесні ушкодження, при цьому здійснив постріли з травматичного пістолета.
Із показань в суді потерпілого ОСОБА_5 видно, що ОСОБА_8 11.01.2018 близько 23:40 годин, перебуваючи у приміщенні залу «Спорт лото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому, дійсно, з метою з`ясування стосунків, спровокував з ним конфлікт, в процесі якого умисно здійснив шість пострілів травматичним пістолетом в його сторону, влучивши йому в задню поверхню плеча та ліву сідницю, внаслідок чого його було госпіталізовано.
Під час слідчого експерименту, що зафіксований у відповідному протоколі від 26.02.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_10 , потерпілий детально показав та розповів про механізм нанесення останньому обвинуваченим тілесних ушкоджень.
Протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 12.01.2018 року, в якій ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_8 , який 11.01.2018 року близько 23:40 годин, перебуваючи у приміщенні залу «Спортлото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому, наніс йому тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_11 в суді підтвердив факт суперечки обвинуваченого з потерпілим, в процесі якої ОСОБА_8 на грунті виниклих особистих неприязних відносин, заподіяв потерпілому тілесні ушкодження.
Під час слідчого експерименту, що зафіксований у відповідному протоколі від 18.01.2018 року за участю спеціаліста ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_11 , останній детально показав та розповів про обставини, що відбулись 11.01.2018 близько 23:40 годин у приміщенні залу «Спортлото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому.
Факт заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, об`єктивно стверджується відповідним висновком судово-медичної експертизи №194 від 15.02.2018 року, із якого вбачається, що у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох сліпих кульових поранень: задньої поверхні нижньої третини лівого плеча, задньої поверхні нижньої третини правого плеча, лівої сідничної ділянки, які за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Про вчинення злочину також свідчать: протокол огляду місця події від 12.01.2018 року, де об`єктом огляду був автомобіль «БМВ 328», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , в якому під час огляду виявлено невідомий предмет чорного кольору, ззовні схожий на пістолет з магазином з п`ятьма набоями, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету №4248307; протокол огляду місця події від 12.01.2018 року, в ході якого оглянуто майданчик перед приміщенням «Спортлото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому; протокол огляду місця події від 12.01.2018 року, де об`єктом огляду є сейф-пакету №4248307 із пістолетом; протокол огляду місця події від 12.01.2018 року, в ході якого оглянуто приміщення залу «Спортлото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому.
За висновком судової експертизи зброї №3.1/3.2-0009:18 від 08.02.2018 року, надана на експертизу гільза калібру 9 мм Р.А. виявлена під час огляду місця події 12.01.2018 року в приміщенні залу «Спортлото», що по вул. Купріна, 61/1 у м. Хмельницькому, та гільза калібру 9 мм Р.А., виявлена під час огляду місця події 12.01.2018 року по вул.. Раскової, 89 м. Хмельницького у гр.. ОСОБА_8 були стріляні із пістолета «ФОРТ 17Р» серія НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., що надані на експертизу.
Локалізація тілесних ушкоджень та механізм їх нанесення свідчать про умисний характер їх заподіяння.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закону.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, є інвалідом 2 групи, що пом`якшує його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
Враховуючи наведене, характер діяння та спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, досудову доповідь органу пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у мінімальному розмірі.
На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, зокрема стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2678,87 грн., втраченого заробітку в розмірі 2876,74 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. задовольнити частково, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами втрати ймовірного заробітку та розміру понесених моральних страждань.
Так, витрати ОСОБА_5 на придбання лікарських препаратів для лікування та оплату лікарських послуг, становлять 2678 грн. 87 коп., що підтверджується довідками, виписками з історії хвороби та медичної картки, квитанціями, чеками і ніким не оспорюється.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд також враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК(1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Отже, розмір заподіяної ОСОБА_5 моральної шкоди суд, з врахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого - визначає в 5000 грн.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, що спричинили тимчасову втрату працездатності, а тим самим втрату заробітку. Проте, як встановлено, ОСОБА_5 офіційно ніде не працював, до суду належних та допустимих доказів втрати ймовірного заробітку не надав, не встановлено таких і судом..
Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обгрунтованим за розміром.
При визначенні обгрунтованого розміру гонорару беруть до уваги такі фактори:
1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання дорученням; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення;
2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі;
3) необхідність виїзду у відрядження;
4) важливість доручення для клієнта;
5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;
6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт;
7) особливі або додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення;
8) характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом;
9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жоден з цих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв"язку щодо обставин кожного конкретного випадку.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.
Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату.
Відповідно до вимог діючого законодавства витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Вказівка законодавця на обмеження розміру компенсації витрат на правову допомогу законом свідчить, що ці витрати не будуть відшкодовуватися в повному розмірі, якщо вони перевищуватимуть певну суму.
На підтвердження відповідності понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги не було надано жодних належних та допустимих доказів. Відсутність відповідних доказів не дає можливості суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі.
Надана потерпілим додаткова угода до угоди про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 15.01.2018 року та квитанції додані до неї, судом до уваги не беруться, оскільки в матеріалах справи відсутня основна угода про надання правової допомоги.
З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 про стягнення витрат на правову допомогу немає.
Обвинувачений попередньо ув`язненим у даному кримінальному провадженні не був. Запобіжний захід відносно нього не обирався і учасники судового провадження клопотання про обрання такого не заявили.
При вирішенні питання відшкодування процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 3718 гривень 00 копійок, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, слід зазначити, що дана норма закону не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки такі витрати, згідно з ч. 2 ст. 122 КПК України - залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження не містять документального підтвердження витрат держави на проведення експертизи, а калькуляція експертної установи не є таким документом, а є лише підставою для проведення державою відповідних витрат, підстави для стягнення з засудженого процесуальних витрат на проведення експертизи в такому випадку на час ухвалення вироку відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 2678,87 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.
В решті позову відмовити.
Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3718 грн. 00 коп. віднести на рахунок держави.
- пістолет «Форт-17р» серія НОМЕР_3 , калібру 9 мм; сім гільз від пістолета «Форт-17р» серія НОМЕР_3 , калібру 9 мм; предмет ззовні схожий на кулю, які перебувають в камері зберігання речових доказів в ПЗВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області передати до Хмельницького НДЕКЦ МВС України для вміщення до криміналістичної інформаційно-довідкової колекції зброї та боєприпасів.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1
Вирок чинності не набрав.