Дата документу 13.11.2018
Справа № 496/3249/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого в суді присяжних судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачуваного ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, працюючого на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Південної випраної колонії (№ 51) УДПтС України в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296 КК України,
Іллічівський міський суд Одеської області здійснює зазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4, 7 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.296 КК України.
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про необхідність розгляду судом питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Потерпілі та їх представники підтримали прокурора, обвинувачений та його захисник проти цього заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляду тримання під вартою слід продовжити.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку суду, докази, які перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилався суд в ухвалі про обрання обвинуваченому запобіжного заходу та які зазначені прокурором в клопотанні про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, доводять наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.
На думку суду, докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, на які посилався суд в ухвалі про обрання обвинуваченому запобіжного заходу та які зазначені прокурором в клопотанні про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, доводять наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ст.177 КПК України, які не зменшилися та на які вказував прокурор в клопотанні про обрання запобіжного заходу, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) та може незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК).
На думку суду, ті ж докази, доводять наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України та зазначених вище, які свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує і інші обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 371-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 січня 2019 року.
Відмовити захиснику ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_9 у зміні запобіжного заходу.
Ухвала виконується негайно.
Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1