Справа №523/7852/18
Провадження №1-кп/523/453/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

в присутності підсудного ОСОБА_5

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться означене кримінальне провадження та під час судового провадження підсудному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор ОСОБА_3 подав і підтримав в судовому засіданні письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що судовий розгляд триває, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого злочину), не відпали.

Заслухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 , які не погоджуючись з доводами прокурора, просили змінити підсудному запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де у напівпідвальному приміщенні мешкає його дружина, якій надали зазначене приміщення для проживання в той час, поки вона працює двірником, відповідно, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали судового провадження, суд доходить наступного.

За обвинувальними актами, підсудному ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого й середньої тяжкості злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням в інше приміщення, а також за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за сукупністю яких визначена можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

За п.5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи те, що підсудний ОСОБА_5 зі слів має 3-х малолітніх дітей, працює за договором двірником у ЖЕКУ та до затримання тимчасово проживав в м.Одесі, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого й середньої тяжкості злочинів, не має місця реєстрації в м.Одесі чи в Одеській області, є раніше неодноразово судимою особою за аналогічні майнові злочини та інкриміновані йому діяння мали місце в період іспитового строку за попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.06.2016 року, що у випадку доведеності його провини в конкретному випадку тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України, яке належить відбувати реально, а також вказаний підсудний за відомостями УІТ МВС України протягом певного часу перебував у розшуку як особа, яка ухилялась від відбування покарання з випробуванням.

Наведені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудного ОСОБА_5 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків останнього в місці його фактичного проживання на території Одеського регіону, обґрунтовують існування ризиків вчинення нових злочинів, свідчать про стійкість позиції вказаного підсудного до скоєння протиправних діянь, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до восьми років, яке з урахуванням положень ст.71 КК України, належить відбувати реально, об`єктивно доводять існування ризиків можливого подальшого ухилення підсудного від суду та незаконного впливу на потерпілих і свідків, а також підтверджують актуальність раніше заявлених в ході досудового розслідування й передбачених ст.177 КПК України ризиків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти означеним ризикам та забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих підсудному ОСОБА_5 злочинів, а також зважаючи на заперечення захисника й вказаного підсудного, ураховуючи перебування останнього протягом певного часу у розшуку за попереднім вироком суду, суд доходить висновку про необґрунтованість станом на теперішній час заявлених підсудним й стороною захисту доводів та їх недоведеність будь-якими доказами, з огляду на що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків на стадії судового провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак внесене прокурором і підтриманого ним клопотання підлягає задоволенню.

Наряду з викладеним та виходячи з положень ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_5 злочину за ч.3 ст.186 КК України, суд вважає за необхідне не застосовувати інститут застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки інкриміноване діяння характеризувалось застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.26, 177-178, 182-183, 193-194, 196, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Внесене прокурором ОСОБА_3 клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, задовольнити.

Продовжити на час подальшого судового розгляду підсудному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 2 місяці, тобто до 20 травня 2019 року.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 20.05.2019 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя: