Справа № 347/1272/18
Провадження № 1-кп/347/97/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 29.09.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 286 КК України
в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.

29 вересня 2016 року водій ОСОБА_6 , здійснював керування автомобілем марки «SKODA ОСТAVIA А-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, ділянкою автодороги Р 24 сполученням Татарів - Кам`янець - Подільський зі сторони с. Пістинь Косівського району, в напрямку м. Косів. Проїжджаючи населеним пунктом по вул. Черемшини в м. Косів, Івано-Франківської області, ігноруючи вимоги п. 12.1., п. 12.4 Правил дорожнього руху, ОСОБА_6 рухався автомобілем з приблизною швидкістю не меншою ніж 80 км/год., що перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці дороги. В салоні автомобіля «SKODA ОСТАVIA А-5», на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 . Проїжджаючи проїзною частиною дороги, ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля, виїхавши за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля, в результаті якого пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження. При цьому, водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:
п 2.3. де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.12.1. в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.4. у відповідності до якого, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
У результаті порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, пасажирка його автомобіля, ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини із розривами тканини печінки, селезінки, що згідно висновку експерта № 69 від 02.06.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. В скоєному щиросердечно розкаюється, спричинену потерпілій шкоду повністю відшкодував. А тому, він, та його захисник ОСОБА_5 підтримали подане обвинуваченим 31.01.2019 року письмове клопотання про застосування щодо нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки у обвинуваченого на утриманні є малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та просять його задоволити.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилася, але згідно наявної в матеріалах справи поданої нею заяви, вона не заперечує щодо застосування до обвинуваченого ЗУ «Про амністію», претензій матеріального чи морального характеру до водія ОСОБА_6 немає та не бажає, щоб його притягували до кримінальної відповідальності. Розгляд справи просить проводити без її участі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, вважає, що обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності притягається вперше, спричинену потерпілій шкоду відшкодував в повному обсязі і вона до нього немає жодних претензій. Тобто є всі підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з"ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що до кримінальної відповідальності обвинувачений притягається вперше, а також враховує думку потерпілої про відсутність у неї до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру та не заперечує щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію».
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Наявність вищенаведених обставин у сукупності, дають суду підстави призначити обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції статті.
Обвинувачений звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VІІІ, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, ОСОБА_6 роз`яснено наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому, протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VІІІ, ст.ст. 85, 86 КК України, та керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.
На підставі ч.2 ст. 86 КК України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 повністю звільнити від відбування основного покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4702 (чотири тисячі сімсот дві) грн. 70 коп.

Речові докази:

1) автомобіль марки «SCODA OСТАVІА А-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання законному власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_2 , повернути законному власнику;
2) ковпак сірого кольору із емблемою «SCODA», металеву частину від автомобіля із покриттям фарби чорного кольору, корпус від фари автомобіля, які передано на відповідальне зберігання у камеру речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1