печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, неодруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що Слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003033 від 13.06.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 146, ч. 1, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 438 КК України. Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час існують ризики того, що він перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, прокурор вказує, що завершити досудове слідство у встановлений строк не представляється можливим внаслідок складності провадження і необхідності здійснення ряду процесуальних дій та слідчих дій рішень, у зв`язку з чим виникла необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених.

Захисник та підозрюваний вважали не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та у вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу поклалися на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003033 від 13.06.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 146, ч. 1, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 438 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 у період із квітня 2014 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) по теперішній час, усупереч вимог ст. ст. 1-3, 68 Конституції України, перебуваючи у м. Дружківка Донецької області, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з невстановлених мотивів, з метою насильницького повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку встановленого Конституцією України, спільно з іншими невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», прийняв безпосередню участь у цій терористичній організації.

Так, у період з 07.04.2014 по 17.04.2014 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи з вищевказаними мотивами та метою, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації "ДНР" та її підрозділів є незаконною, спрямованою на насильницьке повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, зміну меж території та державного кордону України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, а також що її учасники застосовують зброю, у тому числі чинять збройний опір, вчиняють терористичні акти, перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями ЗС України та інших збройних формуваннях, задіяних у проведенні АТО (на теперішній час з 30.04.2018 Сили спеціальних операцій ССО) на територіях Луганської та Донецької областей, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території м. Дружківка Донецької області, вступив до складу терористичної організації «ДНР». При цьому ОСОБА_7 , вступаючи до терористичної організації «ДНР», погодився сприяти її діяльності та підкорятись ієрархії і дисципліні встановленій в ній, при цьому йому було присвоєно позивний « ОСОБА_8 ».

У період з 07.04.2014 по 17.04.2014 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), невстановленими досудовим розслідуванням ватажками терористичної організації «ДНР» ОСОБА_7 призначено командиром блокпостів «ДНР» у с. Донське міста Дружківки Донецької області (так званий «Донський блокпост») та на шляхопроводі через залізницю м. Дружківка Донецької області (так званий Яковлевський блокпост).

На ОСОБА_7 , як на командира зазначених блокпостів терористичної організації «ДНР» на території м. Дружківка, невстановленими досудовим розслідуванням керівниками терористичної організації «ДНР» покладались обов`язки щодо: вербування мешканців м. Дружківка до участі у терористичній організації «ДНР», в тому числі до несення чергування на зазначених вище блокпостах та до участі у бойових діях проти сил АТО на території Донецької області; організації забезпечення підпорядкованих учасників терористичної організації «ДНР» зброєю, продовольством, обмундируванням, керуванням та інженерним облаштування зазначених блокпостів; налагодження зв`язку між блокпостами терористичної організації «ДНР» на території м. Дружківка та блокпостами на території інших міст Донецької області, зокрема м. Слов`янська з метою обміну інформацією, щодо пересування транспорту (у тому числі сил АТО) через наведені блокпости; блокування сил АТО на території м. Дружківка, з метою подальшого захоплення та незаконного затримання учасників АТО, їх транспорту, зброї та боєприпасів з метою унеможливлення їх подальшої участі в АТО; організація здійснення підлеглими йому учасниками терористичної організації «ДНР» перевірки транспортних засобів, осіб, які проходять через указані блокпости з метою виявлення зброї, боєприпасів, проукраїнські налаштованих осіб та учасників АТО; здійснення озброєного опору силам АТО; залякування місцевого населення; боротьби з проукраїнськими рухами на території м. Дружківка.

Так, ОСОБА_7 , у період з квітня по липень 2014 року, перебуваючи на території м. Дружківка, переслідуючи зазначений мотив та мету, являючись командиром на так званих «Донського» та «Яковлевського» блокпостів терористичної організації «ДНР» у м. Дружківка Донецької області, організував вербування людей з числа місцевого населення для участі у терористичній організації «ДНР», у тому числі їх перебування на зазначених блокпостах для виконання функцій перевірки транспортних засобів, осіб, які проходили через блокпост, з метою виявлення зброї, боєприпасів, проукраїнськи налаштованих осіб та учасників АТО.

Крім того ОСОБА_7 , у цей же час, з тих же мотивів та метою перебуваючи на території м. Дружківка організував функціонування вказаних блокпостів шляхом забезпечення підлеглих йому учасників терористичної організації «ДНР», які чергували на них продовольством, обмундируванням та зброєю, а також визначив режим чергування та черговості перебування учасників терористичної організації «ДНР» на цих блокпостах.

У цей же період часу, перебуваючи в м. Дружківка Донецької області, виконуючи покладені на нього іншими учасниками терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 шляхом здійснення телефонних дзвінків та особистї присутності на вказаних блокпостах координував діяльність підлеглих учасників терористичної організації «ДНР», які перебували на зазначених блокпостах, щодо виявлення підрозділів сил АТО, збору іншої розвідувальної інформації та її передачі іншим учасникам терористичної організації «ДНР» з метою використання для збройної протидії учасникам АТО.

Крім того, приблизно о 22 годині 30 хвилин 17.04.2014 ОСОБА_7 , перебуваючи на території блокпосту "Донський" у м. Дружківка, спільно з іншими невстановленими на цей час учасниками терористичної організації «ДНР», діючи умисно, керуючись зазначеним вище мотивом, з метою перешкоджання та протидії діяльності підрозділів, які приймають участь у АТО наказав підлеглим йому учасникам терористичної організації «ДНР» під прикриттям так званого «живого щиту», для чого використовував місцеве цивільне населенням (чоловіки, жінки, діти), заблокувати колону з чотирьох автомобілів Державної прикордонної служби України та спеціального загону дорожньо-патрульної служби особливого призначення Міністерства внутрішніх справ України, а саме - двох автомобілів "Шкода Октавіа" державний номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , у яких перебували працівники МВС України - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; апаратної "Скіта-02" на базі автомобіля Citroen Jumper військовий номер НОМЕР_3 та автомобіль ГАЗ-2207 військовий номер НОМЕР_4 , у яких знаходились військовослужбовці ДПС України - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Після зупинки та блокування вищевказаної колони, ОСОБА_7 почав погрожувати зазначеним військовослужбовцям ДПС України та працівникам МВС України застосуванням підлеглими йому учасниками вказаної терористичної організації зброї на ураження, в разі відмови останніх виконувати його вимоги. Під погрозою фізичного насильства ОСОБА_7 висунув вимого до військовослужбовців ДПС України та працівників МВС України здати йому та іншому невстановленому учаснику терористичної організації «ДНР» ударники та боєприпаси від їх табельної зброї, що останні вимушені були зробити через загрозу місцевому населенню, яке їх оточувало, що унеможливило використання зброї для пострілів. Далі, для затримання військовослужбовців ДПС України та працівників МВС України з метою унеможливлення їх подальшої участі в АТО, ОСОБА_7 викликав на місце події інших невстановлених на цей час учасників терористичної організації «ДНР» з м. Слов`янськ. Після прибуття останніх, терористичної організації «ДНР» учасниками військовослужбовців ДПС України та працівників МВС України під озброєним конвоєм, погрожуючи фізичним насильством та учиненням вбивства примусово доправлено до м. Слов`янськ.

05.07.2014 м. Дружківку Донецької області було звільнено підрозділами Національної гвардії України та Збройних Сил України. Після звільнення міста, ОСОБА_7 , перебував в м. Дружківка та до теперішнього часу проводив збір розвідувальної інформації про діяльність сил Операції об`єднаних сил на території м. Дружківка, яку у подальшому передавав невстановленим учасникам терористичної організації «ДНР» на тимчасово не підконтрольну Україні територію Донецької області та виконував інші завдання керівництва «ДНР».

10.10.2018 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.10.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

11.10.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

19.11.2018 заступником Генерального прокурора Головним військовим прокурором ОСОБА_25 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 8 місяців.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 05.12.2018.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у прокурора правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з протоколів допиту потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ; листі - повідомленні Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 25.09.2018 № 2/2/4-29837нт; листі ДЗНД СБ України від 12.09.2018 № 5/2/4-16867; листі ДЗНД СБ України від 18.09.2018 № 5/2/4-17219; листі ДЗНД СБ України від 08.10.2018 № 5/2/4-18561; протоколі за результатами проведення негласного розшукового заходу від 06.09.2018 №2/2/4-29833нт; протоколі за результатами проведення негласного розшукового заходу від 06.09.2018 №2/2/4-29834нт; протоколі за результатами проведення негласного розшукового заходу від 06.09.2018 №2/2/4-29835нт; протоколі допиту свідка ОСОБА_26 та протоколом проведення впізнання з ним; протоколі допиту свідка ОСОБА_27 та протоколом проведення впізнання з ним; протоколі допиту свідка ОСОБА_28 та протоколом проведення впізнання з ним; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_29 , слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_30 за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного ОСОБА_6 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, його роль у вказаному кримінальному правопорушенні, спосіб та характер вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин слідчий суддя вважає недостатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, непов`язаного з утриманням під вартою.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте закінчити досудове розслідування не представилось можливим, що обумовлено складністю справи та об`ємністю матеріалів кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів клопотання для закінчення досудового розслідування потрібно провести ряд процесуальних та слідчих (розшукових) дій, зокрема, встановити місцезнаходження на теперішній час та допити як свідків (з проведенням впізнання за фотознімками) всіх військовослужбовців Державної прикордонної служби України, працівників спеціального загону дорожньо-патрульної служби України, які здійснювали супровід колони військовослужбовців ДПСУ та були блоковані так званим ополченням «ДНР»; за відібраними матеріалами (голосу), та призначеною фоноскопічною експертизою, отримати її висновки; провести одночасні допити свідків з підозрюваним, щодо обставин незаконного затримання військовослужбовців ДПСУ та працівників спеціального загону дорожньо-патрульної служби України, а також їх роззброєння, вилучення належного їм майна, а також погроз на їхню адресу у разі не виконання вимог ополчення «ДНР»; допитати як свідків співробітників СБ України, які здійснювали на той час керівництво силами і засобами, в своїй частині, в зоні проведення АТО; здійснити розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації; повідомити про нову підозру.

Беручи до уваги, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни підозрюваному запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням положень ст. 197 КПК України.

Підстав для застосування альтернативного заходу у вигляді застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає, враховуючи характер висунутої підозри.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 січня 2019 року включно.

Строк дії ухвали до 30 січня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1