провадження №: 1-кп/752/772/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0007360 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Фрунзівського району, с. Затишшя, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, має двох дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 01.08.2018 року о 12 годині 30 хвилин, знаходячись в м. Києві по вул. Полковника Потєхіна, 4, разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, помітили незнайомого їм громадянина, яким в подальшому виявився ОСОБА_5 , у якого знаходилась сумка чорного кольору з особистими речами. У цей момент у ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 01.08.2018 року о 12 годині 30 хвилин, знаходячись в м. Києві по вул. Полковника Потєхіна, 4, з метою вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_5 поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою та реалізуючи свій спільний злочинний умисел, невстановлена досудовим розслідуванням особа, згідно відведеної їй ролі, підійшла до потерпілого ОСОБА_5 з-заду і правою рукою закрила рот останньому, а лівою рукою тримала його за тулуб. Одночасно з цим, ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі, підійшов спереду потерпілого ОСОБА_5 та наніс кулаком удар по тулубу, чим спричинив останньому фізичного болю. При цьому, ОСОБА_7 скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_5 , зняв з нього сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Моторола», моделі «С-123», вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператору «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якої залишалося 30 грн. та заволодів вказаним майном. Крім того, ОСОБА_7 заволодів банківською карткою «Приват Банк», яка належала потерпілому ОСОБА_5 , що також знаходилась в сумці останнього. Після цього, як невстановлена досудовим розслідуванням особа відпустила потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 штовхнув потерпілого ОСОБА_5 , який втративши рівновагу впав на землю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою спільно з невстановленою слідством особою, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, цим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 261 гривня.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення суті обвинувачення, вину у вчиненні злочину не визнав та відмовився надавати суду будь-які показання.

Суд, відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження, визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню і встановив порядок їх дослідження, а саме суд вважав за необхідне першочергово допитати потерпілого, свідків та дослідити докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно 01.08.2018 року о 12 годині 30 хвилин, він знаходився на вулиці біля будинку №4 по вул. Полковника Потєхіна в м. Києві, до нього підійшли двоє невідомих осіб, один тримав його з-заду, а другий, який був ОСОБА_7 , підійшов спереду та вдарив його по ребрам. Після чого, ОСОБА_7 забрав у нього сумку, в якій знаходились його особисті речі та з місця вчинення нападу втекли. Після цього, він викликав працівників поліції, з якими в подальшому, вони виявили ОСОБА_7 на зупинці громадського транспорту і затримали. Під час затримання обвинуваченого ОСОБА_7 у останнього знайшли викрадені речі, які належали потерпілому.

Крім того, в ході судового розгляду, був допитаний свідок ОСОБА_8 показав, що 01.08.2018 року він, у складі патрульної поліції отримали виклик та приїхали на місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився потерпілий ОСОБА_5 . Отримавши від останнього опис нападників, вони разом з потерпілим ОСОБА_5 поїхали в напрямок Голосіївського УП НП в м. Києві, де по дорозі, на зупинці громадського транспорту виявили обвинуваченого ОСОБА_7 на якого вказав потерпілий ОСОБА_5 . Після цього, обвинуваченого ОСОБА_7 затримали. Під час огляду, виявили викрадені особисті речі.

До того ж, на підтвердження вини обвинуваченого та встановлених судом обставин свідчать також фактичні дані, які містяться в письмових доказах, а саме протоколах слідчих дій та в інших долучених до матеріалів кримінального провадження документах, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, зокрема такі фактичні дані містились в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2018; протоколі огляду місця події від 01.08.2018 із ілюстративною таблицею; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2018, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , що саме він наніс йому удар в область тулуба та заволодів його особистими речами; протоколі огляду предметів від 06.08.2018 з фото таблицею, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено вказані особисті речі потерпілого; протоколі пред`явленні речей для впізнання за фотознімками від 07.08.2018; постанові про визнання предметів речовими доказами та передача їх на відповідальне зберігання від 06.08.2018 та постанові про визнання предметів речовими доказами та передача їх на відповідальне зберігання від 06.08.2018.

Вищезазначені докази, суд вважає належними та допустимими, і такими, що узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують ті обставини, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, у вчиненні якого суд визнає його винуватим, тобто за формулюванням складеного обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Разом з тим, саме чіткі та детальні показання потерпілого і свідка, суд вважає правдивими та бере їх до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом і по суті повністю підтверджують винність обвинуваченого саме у вчиненні злочину.

Крім того, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та переходу до стадії судових дебатів, обвинувачений ОСОБА_7 вирішив надати суду показання, в яких підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Також, під час його допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив вищезазначені обставини та по суті підтвердив показання потерпілого щодо обставин вчинення нападу поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 нібито повністю визнав свою провину та щиро покаявся.

Однак, суд критично розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо визнання ним своєї провини та щире каяття у вчиненні злочину, оскільки вважає, що таким чином обвинувачений ОСОБА_7 намагається уникнути призначеного покарання за вчинення злочину або для забезпечення судом врахування обставин, що його пом`якшують.

Суд при призначенні покарання враховує тяжкість вчиненого злочину, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не працюючий, не одружений, має двох малолітніх дітей з якими не проживає, за місце проживання характеризується негативно та протягом двох останніх років не проживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, судом враховується, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 09.06.2017 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України, що свідчить про можливість обвинуваченим продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Посилань на існування обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувальний акт не містить, і в ході судового розгляду обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, позицію прокурора та міркування потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає за необхідне, користуючись принципом індивідуалізації покарання та враховуючи персональну роль та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні злочину, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі. При цьому, суд не вбачає підстав для можливості застосування до обвинуваченого, звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що лише таке покарання є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність засудження обвинуваченого до позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання (відповідно до протоколу затримання від 01.08.2018), з розрахунку день за день, зарахувати обвинуваченому у строк покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 01.08.2018 року.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Моторола», моделі «С-123», в якому знаходилась сім картка мобільного оператору «Лайф», грошові кошти в сумі 6 гривень, банківська картка «Приват Банк» та запальничку жовтого кольору, які передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_9