Провадження № 1-кс/756/3320/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва клопотання захисника підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 30.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

в с т а н о в и в :

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку ст.159 КПК України з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю до відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині, що стосується відомостей про кримінальне провадження №0000006 від 30.01.2017, а саме: відомостей з розділів «Основні відомості», «Рух провадження», «Кримінальні правопорушення», у формі надання можливості зробити належним чином завірені копії інформації у виді роздруківок, витягів, скріншотів, фотокопій, та вилучення таких копій, за період з 29.01.2017 і по 06.12.2017.

Клопотання обґрунтовується тим, що у наданих стороні захисту Витягах з ЄРДР про дане кримінальне провадження, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, містяться істотні розбіжності у зазначенні фабули кримінального правопорушення, що свідчить про зміну органом досудового розслідування чи прокурором фабули кримінального правопорушення замість внесення до ЄРДР відомостей про інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини впливають на висновок щодо належності, допустимості та достовірності процесуальних документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, і на можливість їх використання як доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 повністю підтримав внесене клопотання та з викладених у ньому підстав просив суд його задовольнити. Він пояснив, що у сторони захисту виникла необхідність отримати відомості з ЄРДР щодо руху даного кримінального провадження, оскільки такі відомості можуть бути доказом при наданні оцінки належності та допустимості доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру ОСОБА_5 , що має значення для оцінки цих доказів під час судового розгляду кримінального провадження відносно нього. Захисник ОСОБА_3 пояснив також, що на даний час він отримав відповідь на свій запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання зазначених у клопотанні відомостей та інформації, з якої дізнався про відмову у наданні такої інформації, що свідчить про те, що можливість іншим чином отримати доступ до цих відомостей у нього відсутня.

Прокурор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, заперечення обґрунтовував тим, що відомості, доступ до яких бажає отримати захисник, не мають жодного відношення до предмету доказування у даному кримінальному провадженні, він як особа, якою здійснюється процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, не є володільцем цих відомостей, яким є ІНФОРМАЦІЯ_2 , має доступ до них в межах та у обсязі, передбаченому Положенням про порядок ведення ЄРДР. Крім того, прокурор ОСОБА_4 пояснив, що досудове розслідування даного кримінального провадження закінчене, на даний час триває ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює застосування на даному етапі слідчим суддею заходів забезпечення кримінального провадження.

Представник особи, у володінні якої перебувають відомості, до яких бажає отримати тимчасовий доступ захисник, - ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду не з`явився, належним чином завчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду клопотання захисника. Суд, на підставі ч.4 ст.163 КПК України, прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності цієї особи.
Заслухавши думки та пояснення учасників процесу та вивчивши надані документи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У даному кримінальному провадженні 23.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що 21.06.2017 о 14.22 він, перебуваючи у приміщенні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, надав ОСОБА_6 для попереднього огляду та придбання предмети, схожі на дорогоцінне каміння діаманти у 13 крафт-пакетах, у яких фактично знаходилась суміш діамантів та фіанітів, повідомивши ОСОБА_7 про те, що у вказаних крафт-пакетах знаходяться діаманти високої якості, та здійснив замах на продаж вказаного каміння, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 22415 доларів США, які потерпілий передав ОСОБА_5 , вважаючи, що здійснює придбання у нього діамантів високої якості. Виконавши усі дії, які підозрюваний вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, свій злочинний умисел до кінця він не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками правоохоронних органів до отримання можливості розпорядитись грошовими коштами.

Відповідно до ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Статтею 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відомості, до яких бажає отримати тимчасовий доступ захисник, не містять інформації про обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. Стороною захисту не обґрунтовано, яке суттєве значення та для встановлення яких саме важливих обставин у кримінальному провадженні необхідний доступ до відомостей з ЄРДР про дане кримінальне провадження. За таких обставин у слідчого судді відсутні підстави вважати, що вказані відомості є речами та документами, що самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Отже, питання допустимості доказів, з метою з`ясування якого заявлене дане клопотання, вирішується судом в порядку, передбаченому вищезазначеною статтею, під час судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання захисника, оскільки відомості, до яких він бажає отримати тимчасовий доступ, не стосуються предмету доказування у даному кримінальному провадженні, а питання належності та допустимості доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підлягає вирішенню судом під час судового розгляду даного кримінального провадження, при чому обов`язок доказування як обставин, передбачених статтею 91 КПК України, так і належності та допустимості інших доказів, що подаватимуться стороною обвинувачення, покладається на прокурора.

Крім того, слідчий суддя враховує, що, як встановлено з пояснень учасників процесу, на момент розгляду клопотання досудове розслідування кримінального провадження №0000006 від 30.01.2017 закінчене і сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та можливість ознайомлення з його матеріалами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.85, 86, 89, 91-93, 131, 132, 159, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 30.01.2017 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю, - відмовити у зв`язку з безпідставністю.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1