УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001437 від 08 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

10.12.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 07.12.2018 року близько 12:05 за адресою: м. Харків, вул. Лосівська (проспект Московський буд. 299-А), сталася дорожньо транспортна пригода, а саме: автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого, пішохода доставлено до ХМКЛ ім. Мещанінова.

07.12.2018 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.

Слідчий вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначає, що автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям зазначеним у п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Як вказує слідчий, транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.

Орган досудового розслідування вказує, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 11.12.2018 слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 без його участі, клопотання підтримав. Також долучив до вказаної заяви рапорт, яким повідомив, що ним було повідомлено власника автомобіля «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 про час та місце розгляду клопотання про накладення арешту на автомобіль, однак останній повідомив, що приймати участь у розгляді вищевказаного клопотання не бажає та просить розглянути клопотання слідчого на розсуд суду.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та слідчого.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 08.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001437 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.12.2018 автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження, користування та ремонтування автомобіля «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001437 від 08 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та ремонтування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля «ЗАЗ 110057» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 107.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1