УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002491 від 25 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002491 від 25 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, про арешт майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта 00), що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 , у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, а також права розпорядження та користування вказаним майном.
З метою збереження речових доказів, зважаючи на те, що будинок АДРЕСА_1 , на який прокурор в клопотанні просить накласти арешт, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0002491 від 25 лютого 2016 року, та з метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний вище будинок.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши доводи слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, виходячи із наступного.

В провадженні СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002491 від 25 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Як убачається з матеріалів клопотання, в органу досудового розслідування є підстави стверджувати, що будинок АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта 00), що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 , є речовими доказами та підпадає під критерії визначені статтею 98 КПК України.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні прокурор наводить мету та підставу для накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта 00), а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, та з метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні.

Проте в підтвердження відповідності вказаного будинку АДРЕСА_1 , тим чи іншим ознакам ст.98 КПК України, прокурором не надано постанови про визнання речовими доказами вказаного вище будинку, на який прокурор просить накласти арешт в кримінальному провадженні №0002491 від 25 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Крім того з матеріалів доданих прокурором до клопотання не вбачається, що в кримінальному провадженні №0002491 від 25 лютого 2016 року заявлено цивільний позов.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що наведенні прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими земельні ділянки відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст.171 КПК України, наведені прокурором в клопотанні обставини мають бути доведеними доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002491 від 25 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1