УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві підполковника податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и в:
14 травня 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві підполковника податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , про арешт майна (відповідно до переліку), тимчасово вилученого в період з 03 по 07 травня 2018 року включно під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, яке в своїй діяльності використовується ДП «Укрвакцина», у кримінальному провадженні № 0000062, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Повноваження слідчого, прокурора та представника власника майна, які були присутні в судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року було надано дозвіл на проведення обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, яке в своїй діяльності використовується ДП «Укрвакцина».

На виконання даної ухвали слідчого судді в період з 03 по 07 травня 2018 року було проведено обшук вищевказаного офісного приміщення, в ході якого вилучено організаційно-розпорядчу та фінансово-господарську документацію ДП «Укрвакцина» за 2016-2017 роки щодо нарахування та виплати заробітної плати керівництву ДП «Укрвакцина».

Також у ході проведення обшуку виявлено та вилучено документи ДП «Укрвакцина» за період 2017 року, які свідчать про порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 899.

07 та 08 травня 2018 року тимчасово вилучені документи були оглянуті слідчим та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні № 0000062 від 12 травня 2017 року.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що він не заперечує проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку офісного приміщення ДП «Укрвакцина» лише 03 травня 2018 року, посилаючись на те, що органом досудового розслідування під час обшуку були допущені грубі порушення норм кримінального процесуального законодавства України, зокрема слідчий проникав у приміщення не один раз, як це дозволяє ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а в період з 03 по 07 травня 2018 року включно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та представника власника майна ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000062 від 12 травня 2017 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 08 травня 2018 року, приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в період з 03 по 07 травня 2018 року включно під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, яке в своїй діяльності використовується ДП «Укрвакцина».

При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги посилання представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_5 на те, що органом досудового розслідування під час обшуку були допущені грубі порушення норм кримінального процесуального законодавства України, зокрема слідчий проникав у приміщення не один раз, як це дозволяє ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а в період з 03 по 07 травня 2018 року включно, оскільки, на переконання слідчого судді, таке триваюче проведення слідчої (розшукової) дії обумовлено великим обсягом документації, яка була виявлена та вилучена, та прямою забороною (ч. 4 ст. 223 КПК України) проводити слідчі (розшукові) дії у нічний час доби (з 22 години до 06 години).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 223, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві підполковника податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в період з 03 по 07 травня 2018 року включно під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, яке в своїй діяльності використовується Державним підприємством «Укрвакцина».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1