Справа № 158/1579/18 Провадження №11-кп/802/138/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_7 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в с.Залісоче Ківерцівського району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , неодружений, з середньою освітою, не працює, раніше судимий вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; вироком Ківерцівського суду Волинської області від 02.11.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2017 року звільнений від відбування покарання на невідбутий строк покарання на 1 рік 6 місяців 12 днів; вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.05.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.05.2018, за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 05.10.2018.

Зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання, відбуте ним покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.05.2018 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, який народився в м.Кривіг Ріг Дніпропетровської області, проживає в АДРЕСА_1 , неодружений, з середньою освітою, не працює, раніше судимий вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.11.2012 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 27.12.2012 року за ч.1 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 17.05.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки; вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.10.2013 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі; вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.10.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.05.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений по відбуттю покарання, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду, 10 травня 2018 року близько 21.00год., ОСОБА_9 , вступив в попередню змову з ОСОБА_11 , з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, прийшли до земельної ділянки, яка розташована неподалік будинку АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_12 , де шляхом вільного доступу, таємно викрали 30 метрів металевої сітки, якою була огороджена вищевказана земельна ділянка, вартість якої згідно висновку експертизи №279 від 21.05.2018 становить 287 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на вищевказану суму.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора області, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані міри покарання обвинуваченим порушено вимоги ст.65 КК України, оскільки суд безпідставно призначив надто м`які покарання, передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України, при цьому не враховано те, що обвинувачені раніше неодноразово судимі за вчинення корисливих злочинів, відбували покарання в місцях позбавлення волі, однак знову вчинив корисливий злочин. Також зазначає, що суд при призначенні покарання ОСОБА_11 суд не призначив остаточне покарання у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки даний злочин було вчинено до проголошення Ківерцівським районним судом вироку від 31.05.2018. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, визнати винним ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання кожному у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Обвинуваченому ОСОБА_9 на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, а ОСОБА_11 3 роки позбавлення волі, зарахувавши при цьому покарання, які відбуті.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчинені злочину, за які їх засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинувачених ч.2 ст.185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи винних, а саме, те, що обвинувачені раніше неодноразово судимі, відбували покарання в місцях позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд визнав щире каяття та активне сприяння в розкритті злочин, а обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і це не оспорюється в скарзі.

Звертає апеляційний суд увагу і на той факт, що в потерпілої відсутні претензії матеріального чи морального характеру до обвинувачених.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах як прокурор, так і обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання за ч.2 ст.185 КК України обвинуваченим, яке необхідно відбувати реально, оскільки відсутні підстави для можливості призначення покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, так і відсутні підстави для призначення більш суворішого покарання, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

На думку апеляційного суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, як самими обвинуваченими, так і іншими особами.

При цьому, суд першої інстанції з дотриманням вимог ч.4 ст.70 КК України призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання шляхом часткового складання покарань.

Що стосується доводів скарги заступника прокурора області про неправильне застосування Закону про кримінальну відповідальність в частині незастосування положень ч.4 ст.70 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , то вони заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_11 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 травня 2018 року засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений по відбуттю даного покарання.

Злочин, за який засуджено ОСОБА_11 вироком, який оскаржується, останній вчинив 10 травня 2018 року, тобто до проголошення вироку від 31.05.2018.

В ч.4 ст.70 КК України зазначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.185 КК України, судом першої інстанції залишено поза увагою положення ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, за вироком суду від 31.052018 засуджений ОСОБА_11 повністю відбув покарання у виді 3 місяців арешту. Згідно оскаржуваного вироку, останньому призначено покарання у виді арешту на максимальний строк 6 місяців, передбачений ст.60 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд частково погоджується з доводами скарги прокурора, з огляду на те, що хоча і призначає остаточне покарання ОСОБА_11 за правилами ч.4 ст.70 КК України, однак цим не погіршується, а навпаки покращується становище обвинуваченого, у зв`язку з чим, змінює, а не скасовує вирок суду першої інстанції та призначає остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як про це і просить прокурор в своїй апеляційній скарзі, та зараховує в строк відбування покарання повністю відбуте покарання за попереднім вироком.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_11 в частині призначення покарання змінити.

Залишити призначене ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 31.05.2018 більш суворим за вироком від 05.10.2018, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_11 повністю відбуте покарання у виді 3 місяців арешту, яке призначене вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 травня 2018 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді