Справа № 149/452/19
Провадження №1-кп/149/79/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
27.02.2019 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000038 в м. Хмільнику по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 12.02.2014 Хмільницьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виі штрафу 510 гривень; 12.02.2015 Хмільницьким міськрайонним судом ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу 1 020 гривень; 12.05.2015 ухвалою Хмільницького міськрайонного суду під час перегляду вироку від 12.02.2015 за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин, не депутата, -

за ст. 389-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2018, яка набула законної сили 18.06.2018 року, ОСОБА_4 , у зв`язку з несплатою аліментів на утримання своєї дитини в сумі 17 242,42 грн., визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді ста двадцяти годин суспільно корисних робіт.
Так, 20.06.2018 до Хмільницького міськрайонного сектору Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшла на виконання постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2018 та на підставі п. 13.6 Розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у виді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 (далі - Порядок) ОСОБА_4 , цього ж дня, був поставлений на облік і на нього було заведено особову справу за № 18/2018.
На виконання п. 13.9 Розділу XIII Порядку, ОСОБА_4 26.06.2018 викликано до Хмільницького міськрайонного сектору Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, де йому було роз`яснено про порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.
ОСОБА_4 26.06.2018, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення від Хмільницького міськрайонного сектору Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області за № 10/25-11283 від 26.06.2018 до КП«Хмільниккомунсервіс» для відбування адміністративного стягнення.Однак, ОСОБА_4 , у період часу з 20.08.2018 року по 27.12.2018 року для відпрацювання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до КП «Хмільниккомунсервіс» не з`явився, в результаті чого постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.11.2018 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та останньому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком одна доба, яке відбув 06.12.2018 року у встановленому законодавством порядку.
Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХУ Порядку повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.11.2018 року до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у не прибутті до місця виконання адміністративного стягнення та не відпрацюванні жодної години суспільно корисних робіт, які йому були призначені постановою Хмільницького міськрайонного суду від 20.06.2018, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

11.02.2019 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст. 389-2 КК України, призначення міри покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на строк на 1 рік, на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти обов`язки, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, тому є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені частиною четвертою ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Злочин, передбачений ст. 389-2 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України, пом`якшує вину обвинуваченого у скоєнні даного злочину є щире каяття.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують вину обвинуваченого - відсутні.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ст. 389-2 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк на 1 рік, на підставі п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази відсутні.
Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.
Керуючись ст. ст. 369, 370-374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2019 року, укладену між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину.

В силу ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1