ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/261/18 Справа № 216/5834/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПРАТ ПІВНГЗК ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001931,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 рокузадоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на електровоз ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Р, що належить ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», зареєстрований за адресою: 50079, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, із забороною власнику та уповноваженим ним особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане майно.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що в провадженні слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань16.10.2018 року за № 0001931, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

17.10.2018 року електровоз ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Р, у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнано у цьому кримінальному провадженні речовим доказом.
На підставі викладеного слідчий суддя дійшов до висновку, що вказане в клопотанні слідчого майно підлягає арешту, оскільки воно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а також з метою проведення експертизи, інших слідчих дії, зазначене майно, має бути обмежене у володінні, користуванні та розпорядженні.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник ПРАТ ПІВНГЗК ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження вищевказаної ухвали, визнавши причини пропуску строку її оскарження поважними, оскільки повний текст цієї ухвали було отримано лише 31.10.2018 року, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, електровозу ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Р.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у клопотанні слідчого не наведено наявність ризиків переховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження арештованого майна, а тому підстави для арешту цього майна відсутні.
Вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що електровоз ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Р безпосередньо пов`язаний із виробничим процесом по перевезенню гірничої маси у Ганнівському кар`єрі ПРАТ ПІВНГЗК, а заборона їх експлуатації (користування) негативно відобразиться на сплаті податків та інших обов`язкових платежів, виплати працівникам заробітної плати, премії, переведення працівників (водіїв) у вимушений постій, а також негативно вплине на господарську діяльність підприємства, оскільки фактично зупиняє виробничий цикл із важкими економічними та соціальними наслідками.
Зупинення виробничої діяльності ПРАТ ПІВНГЗК спричинить невиконання договірних зобов`язань комбінату перед металургійними підприємствами та перед іншими партнерами, що з ними співпрацюють. Фінансові втрати комбінату та його партнерів можуть не лише призвести до банкрутства підприємств, але й до втрати робочих місць, у зв`язку з неможливістю виплати заробітної плати.
Крім того, зупинення роботи підприємства загрожує істотними втратами для Державного бюджету і місцевого бюджету м. Кривого Рогу, невиконання соціальних програм (в тому числі екологічних) тощо.
Слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 подано заперечення на апеляційну скаргу представника ПРАТ ПІВНГЗК ОСОБА_6 , в якій він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки електровоз ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Р визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, внаслідок події вказаний електровоз був фактично зруйнований, а вагони вірогідніше за все пошкоджені, при цьому, з вказаної апеляційної скарги вбачається, що підприємство, з метою подальшої експлуатації вказаного рухомого складу має на меті здійснення ремонту пошкодженої техніки, що відповідно призведе до знищення фактичних даних, які на цей момент містяться на зазначених об`єктах. Також 17.10.2018 року слідство надало запити до ПрАТ ПівнГЗК, які стосуються цього електровозу, однак на теперішній час жодної інформації слідству надано не було, що унеможливлює прийняття рішення щодо повернення вказаного електровозу з вагонами та дизельною секцією власникові для реалізації його потреб у виробничій діяльності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів провадження вбачається, що представником ПРАТ ПІВНГЗК ОСОБА_6 повний текст оскаржуваної ухвали було отримано 31.10.2018 року, а апеляційну скаргу він подав 01.11.2018 року, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, що було дотримано судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931від 16.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що в Ганнівському кар`єрі в Тернівському районі м. Кривого Рогу на кар`єрному електрофіційному залізнично-дорожньому тупику ЕКГ № 56, перевантажувальному пункту № 7 відбувся наїзд тепловозу ТЭМ 2-2178 з трьома вагонами навантаженими горною породою під керуванням машиніста ОСОБА_9 на електровоз ОПЕІАМ 037Р із десятьма завантаженими горною породою під керуванням машиніста ОСОБА_10 .. Внаслідок цього наїзду загинули: ОСОБА_9 , працював ТОВ Шляхбуд КР, машиніст, ОСОБА_11 , працював ТОВ Шляхбуд КР, помічник машиніста тепловозу, ОСОБА_12 , працював ТОВ Шляхбуд КР, майстер шляху АВБ, а також отримав тілесні ушкодження ОСОБА_13 , працює ТОВ Шляхбуд КР, майстер АВБ, отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, чисельні забої та переломи кінцівок та тулубу, з якими госпіталізований до відділення політравми 2 міської лікарні.

Під час досудового розслідування встановлено, що транспортним засобом, який був учасником цієї події є електровоз ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Р, що належить ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», зареєстрований за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг.
Вказаний транспортний засіб було вилучено під час огляду місця пригоди від 16.10.2018 року та на цей час знаходиться на території ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат.
Постановою слідчого слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 17.10.2018 року, вказаний електровоз з вагонами був визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні (а.п. 5).
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, який також є предметом по даному кримінальному провадженню за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Колегія суддів, враховуючи, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дане майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а тому з метою проведення експертизи, інших слідчих дій, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене в ухвалі майно.

Доводи апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

Посилання апелянта на те, що накладання арешту на електровоз ОПЭІАМ 037Р №3 з вагонами №079002, №079531, №00007419, №078481, №077651, №079542, № 077453, №079835, №079534 з дизельною секцією №037Рможе негативно вплинути на господарську діяльність підприємства, не можуть бути взяті до уваги зважаючи на вищенаведені обставини.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання представника ПРАТ ПІВНГЗК ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року- задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ПРАТ ПІВНГЗК ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001931 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4