Справа № 509/700/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 року, потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, поновити йому строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_4 від 09.09.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за його заявою від 20.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, яку він не отримував ні особисто, ні поштою та скасувати вищевказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження як таку, що винесена передчасно і необґрунтовано, вважаючи, що слідчим на стадії досудового розслідування слідчі дії були проведені неповно, поверхово та без з`ясування всіх істотних обставин кримінального правопорушення щодо виконання службового підроблення депутатами Прилиманської с/р Овідіопольського району Одеської області в результаті чого було скасовано рішення про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , враховуючи, що за весь час знаходження вказаного кримінального провадження на досудовому розслідуванні в провадженні слідчого, він був допитаний у якості потерпілого лише один раз 02.07.2015 р. і після цієї дати, він не викликався слідчим, його не було проінформовано про хід справи, про процесуальні рішення, прийняті слідчим, він був позбавлений можливості заявляти клопотання, заяви вивчати матеріали кримінального провадження, приймати участь як потерпілий у вказаному кримінальному провадженні, тобто слідчим були порушені його процесуальні права передбачені ст.ст. 55,56 КПК України та приписи ст. 284 КПК України, враховуючи, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 09.09.2015 р. він взагалі не отримував і в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази її направлення та отримання ним.
В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, просив суд, задовольнити свою скаргу, які він повністю підтримав без його участі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, однак від прокурора до суду надійшла письмова заяву, в якій, прокурора не заперечувала проти задоволення скарги та проханням про слухання скарги за її відсутності.
Згідно ст. 306 ч. 3 КПК України, неявка (відсутність) сторін не перешкоджає розглядові скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, суд вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною другою статті 9 цього кодексу встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Статтею 55 КПК України передбачено - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до приписів ст. 56 КПК України - протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.
Під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.
Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді;
7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України за заявою ОСОБА_3 від 20.05.2015 р., що постанову про закриття вказаного кримінального провадження від 09.09.2015 р. заявник не отримував ні особисто, ні поштою.
На думку суду, винесена передчасно і необґрунтовано, беручи до уваги те, що слідчим на стадії досудового розслідування слідчі дії були проведені неповно, поверхово та без з`ясування всіх істотних обставин кримінального правопорушення щодо виконання службового підроблення депутатами Прилиманської с/р Овідіопольського району Одеської області в результаті чого було скасовано рішення про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
Суд звертає увагу на той факт, що за весь час знаходження вказаного кримінального провадження на досудовому розслідуванні в провадженні слідчого, ОСОБА_3 був допитаний у якості потерпілого лише один раз 02.07.2015 р. і після цієї дати, він не викликався слідчим, його не було проінформовано про хід справи, про процесуальні рішення, прийняті слідчим, а тому він був позбавлений об`єктивної можливості заявляти клопотання, заяви, вивчати матеріали кримінального провадження, приймати участь як потерпілий у вказаному кримінальному провадженні, тобто слідчим були суттєво порушені його процесуальні права передбачені ст.ст. 55,56 КПК України та приписи ст. 284 КПК України, так як оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 09.09.2015 р. він взагалі не отримував і в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази її направлення та отримання ним, і з огляду на скаргу потерпілого ОСОБА_3 він не втратив інтересу до своєї заяви про вчинення злочину передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України щодо виконання службового підроблення депутатами Прилиманської с/р Овідіопольського району Одеської області в результаті чого було скасовано рішення про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги, яка підлягає задоволенню з поновленням строків, пропущених з поважних причин на оскарження постанови старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_4 від 09.09.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за заявою ОСОБА_3 від 20.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити ;
2.Поновити строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_4 від 09.09.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за заявою ОСОБА_3 від 20.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України;
3.Постанову старшого слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_4 від 09.09.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за заявою ОСОБА_3 від 20.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України скасувати ;
4.Матеріали кримінального провадження № 0001154 внесеного до ЄРДР 21.05.2015 р. за заявою ОСОБА_3 від 20.05.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України - направити до СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1