Ухвала

03 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 286/1533/18
провадження № 51-10001впс18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0002903 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання обвинуваченого про направлення кримінального провадження № 0002903 з Овруцького районного суду Житомирської області до Печерського районного суду м. Києва мотивовано тим, що кримінальне провадження здійснювалося слідчими в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, що знаходиться в Печерському районі м. Києва. Також обвинувачений наголошує, що досудовим розслідуванням не було встановлено місце вчинення злочину, а зазначено, що особа, яка за версією досудового слідства незаконно перейшла кордон ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 проживають в Рівненській області, обвинувачений ОСОБА_6 у Житомирській області, обвинувачена ОСОБА_8 у м. Києві.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, Суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно із ч. 1 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи підозрюваний працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Так, з обвинувального акту убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному переправленні особи через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб, та сприяння його вчиненню наданням засобів; ОСОБА_6 у незаконному переправленні особи через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб, та службовою особою з використанням службового становища; ОСОБА_8 у незаконному переправленні особи через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КК України об`єктивна сторона цього злочину виявляється в: 1) незаконному переправленні осіб через державний кордон України; 2) організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництві такими діями; 4) сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод. Підвищена суспільна небезпека організованих форм злочинної діяльності з незаконного переправлення осіб через державний кордон обумовила специфічну структуру цього складу: по-перше, сама організаторська діяльність, незалежно від того, чи вдалося переправлення, чи ні, а також керівництво цією діяльністю розглядаються як закінчені злочини (злочини з усіченим складом); по-друге, особи, які здійснюють незаконне переправлення, а також особи, які сприяють цьому порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вважаються виконавцями злочину.
Відповідно до обвинувального акту всі події відбувалися в Овруцькому районі Житомирської області, зокрема, приблизно в липні-серпні 2017 року ОСОБА_6 , використовуючи службове становище, на місці роботи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Виступовичі», поблизу с. Рудня в Овруцькому районі Житомирської області, розробив план використання кожним досягнутої домовленості на вчинення злочинних дій із незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон, а в подальшому приблизно о 10:20 22 серпня 2017 року ОСОБА_7 , слідуючи на автомобілі марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому також перебував ОСОБА_9 , який не пройшов ні прикордонного, ні митного контролю, передав співробітникам контрольного посту «Борутино» відділу прикордонної служби «Овруч» підмінений ним несправжній контрольний талон № 1 заповнений ОСОБА_9 бланк цього талону, та на цьому автомобілі незаконно переправив останнього через державний кордон.
З урахуванням наведеного Суд вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що досудовим розслідуванням не було встановлено місце вчинення злочину не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , був вчинений в Овруцькому районі Житомирської області, то кримінальне провадження, з урахуванням положень ч. 1 ст. 32 КПК України, було правильно направлено до Овруцького районного суду Житомирської області.
Будь-яких інших підстав, передбачених кримінальним процесуальним кодексом, для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів, клопотання обвинуваченого не містить.
Таким чином підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 до Печерського районного суду м. Києва Суд не вбачає. А тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0002903 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 з Овруцького районного суду Житомирської області до Печерського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3