Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/136/19
Провадження 1-кп/480/215/19
ВИРОК
Іменем України

04 березня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000008, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 29.10.2009 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.342, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 04.01.2019 у ранковий час (більш точного часу під час досудового розслідування та судового слідства не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, розташованого по вулиці Набережній в с.Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, незаконно придбав, піднявши газетний згорток з узбіччя дороги з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою у перерахунку на суху речовину - 10,96 г. Вказаний згорток ОСОБА_6 поклав до кишені своєї куртки та зберігав для власного вживання без мети збуту до моменту вилучення співробітниками поліції.
04.01.2019 року о 12 годині 50 хвилин на зупинці громадського транспорту біля магазину в с.Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, співробітниками Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області було затримано ОСОБА_4 , в якого, під час проведення особистого огляду, виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою у перерахунку на суху речовину - 10,96г,

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 28.01.2019 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_6 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_6 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_6 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості: за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 10,7 г (0,26 г використано під час проведення експертизи № 72 від 16.01.2019 року). Вищевказаний речовий доказ передано до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. На підставі ст.100 КПК України зазначений речовий доказ слід знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судово-хімічної експертизи №72 від 16.01.2019 року вартістю 572 грн 00 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.01.2019 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000008 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи №72 від 16.01.2019 року, які документально підтверджені у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн 00 коп (Миколаївський НДЕКЦ МВС України р/р 7675, Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172, ).

Речовий доказ, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 10,7 г (0,26 г використано під час проведення експертизи №72 від 16.01.2019 року) який переданий на зберігання до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7

04.03.2019