Справа №592/451/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/363/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 січня 2019 року, якою до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)», -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся в.о. начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з поданням про поміщення засудженого ОСОБА_7 строком на 3 місяці до приміщення камерного типу ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2019 року близько 14 год. 10 хв. засуджений відділення СПС №3 ОСОБА_7 вийшов з локальної дільниці соціально-психологічної служби (далі СПС) та самовільно намагався потрапити до локальної дільниці відділення СПС №2, де і був виявлений представниками адміністрації, у зв`язку з чим засудженому було зроблено зауваження щодо порушення ним локалізації, на що він відреагував негативно, вступивши в суперечку з представника адміністрації колонії. Після неодноразово зробленого зауваження засудженого було супроводжено до чергової частини для написання письмового пояснення щодо скоєного ним правопорушення, але він в категоричній формі відмовився надавати будь-які письмові пояснення і в усній формі пояснив, що відмовляється виконувати умови режиму тримання в установі виконання покарань. Таким чином, засуджений ОСОБА_7 своїми діями грубо порушив вимоги режиму відбування покарання, а саме, вимоги п.3 ст.107 КВК України та п.2,3 розділу ІІ ПВР.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 січня 2019 року подання в.о. начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» про поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» було задоволено частково та застосовано до засудженого ОСОБА_7 захід дисциплінарного стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 2 місяці.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, просить ухвалу суду скасувати і постановити свою ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про поміщення його до приміщення камерного типу. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_7 посилається на безпідставність подання адміністрації колонії та упереджене ставлення до нього, однак вважає, що судом ці обставини не досліджувались належним чином. Зазначає, що описані в поданні події від 01 січня 2019 року не відповідають дійсності, оскільки вихід з СПС № 2 та вхід до СПС № 3 замикаються на замок і відкрити їх може лише працівник адміністрації колонії. Такими, що не відповідають дійсним обставинам справи ОСОБА_7 вважає і посилання на те, що потім його було супроводжено до чергової частини, оскільки на підтвердження цього факту до справи не було долучено відповідних відеозаписів. Також вказує, що неправомірна поведінка з його боку була допущена вже давно і на сьогоднішній день майже всі дисциплінарні стягнення є погашеними.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали суду та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши і дослідивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст.132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися заходи стягнення, зокрема, і у виді поміщення до приміщення камерного типу строком до трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Судом встановлено, що в.о. начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» звернувся до суду з поданням про поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу, посилаючись на те, що засуджений порушує вимоги режиму тримання та своєю поведінкою подає негативний приклад іншим засудженим, негативно впливає на основну масу засуджених, не бажає робити для себе позитивних висновків з метою свого виправлення та повернення до суспільства після звільнення повноправним його членом, за період відбування покарання характеризується негативно, систематично допускає порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав сорок стягнень, 33 з яких погашено за строком давності, у відношенні до представників адміністрації колонії не ввічливий, вперто не бажає виконувати їх вимоги, потребує постійного посиленого контролю за їх виконанням, на виробництві колонії не працевлаштований, має одне заохочення від керівництва установи, перебуває на профілактичному обліку в установі як злісний порушник вимог режиму відбування покарання та організатор азартних ігор під матеріальну зацікавленість, вперто не бажає ставати на шлях виправлення (а.м.п. 1-2).

Також в поданні в.о. начальника «Сумська виправна колонія (№ 116)» посилається на те, що 01 січня 2019 року близько 14 год. 10 хв. засуджений відділення СПС №3 ОСОБА_7 обманним шляхом вийшов з локальної дільниці відділення СПС №3 та самовільно намагався потрапити до локальної дільниці відділення СПС №2, де і був виявлений представниками адміністрації. Після неодноразово зробленого зауваження засудженого було супроводжено до чергової частини для написання письмового пояснення щодо скоєного ним правопорушення, але він в категоричній формі відмовився надавати будь-які письмові пояснення, але в усній формі пояснив, що він відмовляється виконувати умови режиму тримання в установі виконання покарань.

Відповідно до ч.2 ст.131-1 КВК України, персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

З матеріалів провадження вбачається, що доказами вчинення 01 січня 2019 року ОСОБА_7 інкримінованого дисциплінарного проступку є рапорти начальника оперативного відділу та заступника ЧПНУ ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» від 01 січня 2019 року (а.м.п. 6-7). При цьому, в поясненнях ОСОБА_7 від 01 січня 2019 року його особистий підпис відсутній і письмові пояснення ним того дня не надавались (а.м.п. 8).

З метою з`ясування дійсних обставин справи до ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116) було надіслано запит про надання відеозапису від 01.01.2019, на якому зафіксовано правопорушення, вчинене засудженим ОСОБА_7 , однак адміністрація колонії повідомила, що технічні можливості накопичувачів відеоінформації в установі не дозволяють зберігати великий об`єм пам`яті, тому надати відеозапис від 01.01.19 не є можливим (а.м.п. 71-72).

При цьому, сам засуджений ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 01 січня 2019 року весь час перебував на території локальної дільниці СПС № 3 та не намагався її покинути, а дії адміністрації колонії, спрямовані на визнання його винним у вчиненні дисциплінарного проступку та поміщення до приміщення камерного типу, пояснює неприязними стосунками між ним та персоналом установи виконання покарань.

Таким чином, на підтвердження факту вчинення засудженим ОСОБА_7 дисциплінарного проступку адміністрацією колонії надані лише рапорти персоналу колонії, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність висновку засідання дисциплінарної комісії ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» про винність особи в його вчиненні. Більше того, матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних щодо часу та дати інкримінованого порушення.

Враховуючи, що суду не були надані безсумнівні докази винуватості засудженого ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного проступку, колегії суддів, дотримуючись презумпції невинуватості та відповідно до вимог ч.4 ст.17 КПК України, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь такої особи.

За таких обставин, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та приходить до висновку про необхідність постановлення нової ухвали, якою в задоволенні подання адміністрації колонії відмовляє повністю.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 січня 2019 року відносно засудженого ОСОБА_7 .

Постановити свою ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» начальника арештного дому ОСОБА_9 про поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного правопорушення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.