Суд
Ухвала
Іменем України

18 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 229/3502/17
провадження № 51- 10016 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 3 грудня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строкзасуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 3 грудня 2018 року, в якій просить скасувати судові рішення, кримінальне провадження закрити, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, скаргу розглянути з його участю.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги, в тому числі, вимогам ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пункту 4, яким передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, в ухвалі від 3 грудня 2018 року суд касаційної інстанції зазначив про недоліки скарги ОСОБА_4 , який у скарзі хоча й посилався на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин та даних про його особу, просив застосувати положення ст. 69 КК, однак не зазначив обґрунтувань щодо суворості призначення покарання та не вказав у чому полягає явна несправедливість призначеного йому покарання з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Крім того, суд касаційної інстанції зазначив в ухвалі від 3 грудня 2018 року про невиконання скаржником вимог ч. 5 ст. 427 КПК, відповідно до якоїдо касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу. Враховуючи положення зазначеної норми КПК, Суд вказав, що позбавлений можливості перевірити доводи скарги засудженого ОСОБА_4 в частині призначеного судом покарання, оскільки ним не надано копію судового рішення, яке ним оскаржувалося.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 3 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_4 подав скаргу, в якій посилається на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду щодо нього з підстави, в тому числі, істотного порушення норм кримінального процесуального закону. При цьому, засуджений хоча й вказав на порушення вимог 29, 59, 62, 63, 94, 370, 384 КПК, однак не навів переконливих обґрунтувань, яким чином допущені зазначені процесуальні порушення в даному провадженні перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Як видно із скарги, засуджений оскаржує вирок Дружківського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року, при цьому в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК копії цих рішень не надав.
Враховуючи зазначені положення норми КПК та відсутність копій судових рішень, які оскаржуються, Суд не має можливості перевірити доводи касаційної скарги ОСОБА_4 в частині незаконності судових рішень з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, також щодо недоведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК, та в частині призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тому, враховуючи зазначені процесуальні норми та положення ст. 438 КПК, доводи скарги засудженого ОСОБА_4 щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду не є предметом перевірки касаційного розгляду.
За таких обставин засуджений ОСОБА_4 не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. Також п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК передбачене право на подання разом із скаргою заяви про поновлення строку на касаційнеоскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 про його етапування для участі в судовому засіданні можливе лише після прийняття рішення щодо відкриття кримінального провадження за касаційною скаргою.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3