Справа № 1-кп/593/55/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" січня 2019 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 03.01.2019 рокуу кримінальному провадженні, внесеному 15.11.2018 року до ЄРДР №0000266 за ст.395 КК Українивідносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не депутата, раніше судимого: 25.12.2008 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.І ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, звільнений 05.02.2016 року у зв`язку із відбуттям строку покарання,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2018 року ОСОБА_4 ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області на підставі п. «в» ст. 3, ст. ст. 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 1 грудня 1994 року, було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік, застосувавши такі обмеження: а) заборонено вихід з будинку (квартири) по місцю проживання з 22 години до 6 години; б) заборонено відвідувати торгівельні заклади, де продаються спиртні напої на розлив; в) заборонено виїзд за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП України в Тернопільській області.

11.09.2018 року ОСОБА_4 у Бережанському ВП ГУНП в Тернопільській області ознайомлено під підпис із ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 11.09.2018 року про встановлення адміністративного нагляду, а також повідомлено, що він став на облік як адміністративний піднаглядний, вказавши місце свого проживання АДРЕСА_1 , де зобов`язався постійно проживати за вищевказаною адресою та без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області не виїзджати за межі Бережанського району, Тернопільської області.

У встановленому законом порядку ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбуття адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України, що полягає у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

23.10.2018 року у ОСОБА_4 який знаючи про обмеження встановлені ухвалою Бережанського районного суду від 11.09.2018 року щодо заборони залишати будинок за місцем проживання з 22 год. по 6 год., а також заборони виїзду за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, виник умисел спрямований на самовільне залишення місце свого проживання без поважних причин з метою ухилення від адміністративного нагляду.

23.10.2018 року ОСОБА_4 не попереджаючи керівництво Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про залишення меж Бережанського району, Тернопільської області, та про свої наміри це зробити, знаючи про свої обов`язки покладені згідно адміністративного нагляду, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, реалізовуючи свій злочинний намір, умисно, самовільно покинув місце свого проживання у АДРЕСА_1 .

В подальшому порушив встановлені йому обмеження, зокрема під час перевірок 02.11.2018 року о 23 год. 00 хв.; 05.11.2018 року о 22 год. 40 хв.; 11.11.2018 року о 23 год. 30 хв.; 14.11.2018 року о 14 год. 00 хв., які проводились працівниками Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області був відсутній по місцю свого проживання, при цьому не вказавши жодних поважних причин, чим порушив покладені 11.09.2018 року ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області на нього зобов`язання.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а саме у самовільному залишенні місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою ухилення від адміністративного нагляду.

03.01.2019 р. між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості згідно вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 395 КК України - у вигляді арешту строком на 2 місяці.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить затвердити дану угоду.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просять затвердити угоду, наслідки даної угоди обвинуваченому зрозумілі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись: ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 січня 2019 року між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000266.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 січня 2019 року покарання у виді арешту строком на 2 місяці.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1