Справа №613/589/17 Провадження № 1-кп/613/14/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальні провадження №0000311 від 12 травня 2017 року, № 0000688 від 06 жовтня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта базова загально-середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30 січня 2004 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

23 лютого 2005 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

11 листопада 2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходяться обвинувальні акти по кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ст. 395 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб, оскільки стосовно обвинуваченого обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 24 січня 2019 року. Враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та його продовження, наявні і на даний час, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки він не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця заробітку; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, знаходився під адміністративним наглядом.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти заявленого прокурором клопотання заперечував. Просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`яку міру, а саме у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав думку ОСОБА_5 . Пояснив, що не визнання вини обвинуваченим не є підставою для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора, суд приходить до слідуючого.
Судом встановлено, що ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 листопада 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 січня 2019 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи, що на даний час суд продовжує розгляд кримінального провадження, суд приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо та вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 21 березня 2019 року включно, з подальшим його утриманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя