Справа № 199/9957/18
ВИРОК
іменем України
2019 року березня місяця 6 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001051 від 20.05.2018, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро ( Дніпропетровськ), громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.07.1998 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч.3 ст. 117, ч.2 ст.118, ч.1 ст.140, ст. 206 ч. 2, ст. 215-3 ч. 2, ст. 42 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-21.05.2002 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг, за ст. 391 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.1998 року, та призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-17.11.2006 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України, до 1 року позбавлення волі;

-26.12.2011 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-27.08.2014 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.10.2015 року з Катеринославської ВК Рівенської області (№ 46), по відбуттю строку покарання, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів, в тому числі проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 18.05.2018 приблизно о 22-00 годині ОСОБА_3 знаходився у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , де відпочивав у компанії ОСОБА_7 . Перебуваючи у вказаний час, у зазначеній вище кімнаті, ОСОБА_3 побачив на серванті телевізор «Toshiba» 43L566, із маркуванням №G45GL8A30931V1, якій належить ОСОБА_6 і у нього раптого виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме зазначеного вище телевізору.

Далі, 19.05.2018 приблизно о 04-30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у зазначеній вище кімнаті, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, дочекавшись поки ОСОБА_7 засне, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з серванту зазначений вище телевізор «Toshiba» 43L566EV», із маркуванням № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі зазначене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/444 від 11.06.2018 матеріальну шкоду у розмірі 11 251,06 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він у вечірній час 18.05.2018 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої з ОСОБА_8 . Випили багато, тому він переплутав час свого перебування у останнього, та коли всі відпочивали, він викрав з кімнати зазначеної квартири телевізор «Toshiba», який здав у ломбард, та отримав за нього близько 5000,00 гривень. Гроші витратив на свої потреби. У скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:
- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що у вечорі 18.05.2019 її брат ОСОБА_9 прийшов додому із ОСОБА_3 та вони відпочивали у них вдома за адресою: АДРЕСА_3 , розпиваючи спиртні напої. О 05-00 годині ранку наступного дня її розбудив другий брат ОСОБА_10 та повідомив про відсутність в них вдома телевізору «Toshiba». Цей телевізор був придбаний в серпні місяці 2017 року. Покарання просила призначити не суворе, без позбавлення волі. Спричинена шкода їй не відшкодована;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.05.2018, відповідно до якої ОСОБА_6 просила правоохоронні органи вжити заходи до малознайомої особи на ім`я ОСОБА_9 , який в період часу з 02-00 до 05-20 19.05.2019 таємно викрав шляхом вільного доступу її майно, а саме: телевізор марки «Toshiba»;

-копією квитанції магазину №115 в м. Дніпро на придбання телевізору марки «Toshiba» вартістю 12999,90 гривень;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2018, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу під номером 2, як ту, що здав до ломбарду 19.05.2018 телевізор марки «Toshiba». Під номером 2 зображений ОСОБА_3 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2018, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала чоловіка на фото №3, як ОСОБА_9 , який 18.05.2018 приходив до неї додому, признала, так як добре його знає. На фото 3№ зображений ОСОБА_3 ;
-копією договору про надання фінансового кредиту під заставу №1.30659/0 від 19.05.2018 товариства «Ломбард «ОНІКС», ОСОБА_12 , ОСОБА_13 », згідно якого предметом застави є телевізор марки «Toshiba 43L50EV», який заклав ОСОБА_3 та отримав 4500,00 гривень;
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/444 від 14.06.2018, відповідно до якого середня ринкова вартість телевізору марки «Toshiba» моделі «43L5660EV» на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме: 19.05.2018 могла складати 11251,06 гривень;
-довідками з підприємства «Ломбард «ОНІКС», ОСОБА_12 , ОСОБА_13 », відповідно до яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав в залог телевізор моделі «Toshiba» 43L566EV», серії G45GL8A30931V1, на підставі договору фінансового кредиту № 1.30659/0 від 19.05.2018.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого прокурором обвинувачення, правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб не має, працює неофіційно, стан його здоров`я - наявність тяжкої хвороби туберкульоз, думку потерпілої.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлена позовна заява про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 14 000,00 гривень та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень, яку в судовому засідання вона підтримала в повному обсязі та пояснила, що матеріальна шкода складається з вартості телевізору на момент придбання та витрат на його налаштування, а моральна шкода складається з її переживань з приводу викрадення майна, а також з того, що обвинувачений був частим гостем в їх домі та, вчинивши крадіжку, підвів її довіру.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявлену позовну заяву визнав повністю.

Прокурор просив задовольнити позов частково: стягнути матеріальну шкоду, встановлену згідно обвинувального акту, а моральну шкоду в повному обсязі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої про стягнення шкоди, завданої внаслідок злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, котра за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст.ст. 16, 1195 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочину підлягають задоволенню за умови їх обґрунтованості та на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги про стягнення майнової шкоди на користь потерпілої підлягають частковому задоволенню, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявний висновок експерта №11/12.1/44 від 11.06.2018, згідно якого встановлена вартість викраденого телевізору, яка становить 11 251,06 гривень, а отже встановлений розмір шкоди, завданим кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_14 . Тому на відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягає стягненню сума 11 251,06 гривня, що відповідає висновку судово-товарознавчої експертизи.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.
За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, враховуючи характер і глибину моральних страждань, в результаті крадіжки її майна, життєвих хвилювань, які перенесла потерпіла, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, вважає суму 5 000,00 гривень, в якості компенсації моральної шкоди, завищеною, такою, що не відповідає тяжкості спричинених моральних страждань, тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню сума в розмірі 3 000,00 гривень.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи №11/12.1/44 від 11.06.2018 в сумі 572,00 гривні.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000,00 (три тисячі) гривень та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 251,06 гривень (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят одна гривня 06 копійок), а всього 14 251,06 гривень (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят одна гривня 06 копійок).
В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи (висновок №11/12.1/44 від 11.06.2018) в сумі 572,00 гривні (Дніпропетровський Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр, рахунок №0004 Шевченківському районі м. Дніпра, МФО 805012, ).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

06.03.2019