Постанова
Іменем України
20 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 555/2369/17
провадження № 51-6422км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу судді Апеляційного суду Рівненської області від 13 березня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000498.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
16 лютого 2018 року потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 .
Суддя апеляційного суду ухвалою від 13 березня 2018 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 . Своє рішення суддя апеляційного суду обґрунтував тим, що потерпілим вирок оскаржено виключно з підстав, з яких він не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України, оскільки судовий розгляд було проведено згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали судді апеляційного суду від 13 березня 2018 року та призначення нового розгляду провадження у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що судом апеляційної інстанції було помилково зазначено, що вирок місцевого суду оскаржувався лише з підстав неповноти судового розгляду щодо встановлення дійсного ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, та не враховано, що рішення суду оскаржувалося ще й з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 3 ст. 349 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_8 вважає касаційну скаргу потерпілого необґрунтованою.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Проте ухвала апеляційного суду цим вимогам закону не відповідає.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга. Обґрунтовуючи своє прохання про скасування вироку місцевого суду, потерпілий вказав на допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме на те, що суд не з`ясував його позиції щодо можливості розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та не роз`яснив йому наслідки такого розгляду. Також потерпілий вказував на необхідність під час нового судового розгляду встановити дійсний ступінь тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень.
Однак суддя апеляційного суду, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вказав про безпідставність тверджень потерпілого щодо порушення судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, що відповідно до змісту Глави 31 цього кодексу можна було зробити лише під час апеляційного розгляду, тобто після відкриття апеляційного провадження. А в іншій частині доводів апеляційної скарги вказав, що вони не можуть бути предметом перегляду суду апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.
Таким чином, відмовивши у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд порушив вимоги кримінального процесуального закону. Зазначені порушення є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного і обґрунтованого судового рішення.
За таких обставин, касаційна скарга потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно ухвалити рішення з дотриманням статей 370, 399 КПК України.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу судді Апеляційного суду Рівненської області від 13 березня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3