Справа № 640/151/19
н/п 1-кс/640/325/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" січня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Микитівка Терновського району Вороніжської області Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з вищою освітою, працюючого на посаді начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, є інвалідом ІІ групи та учасником ліквідації на ЧАЕС, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, -
04.01.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав себе винуватим, просив відмовити в задоволенні клопотання. Крім того, зазначив, що він не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації на ЧАЕС, у зв`язку із проходженням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС нагороджений медалями за відмінну військову та бездоганну службу, є офіцером запасу, інвалідом війни, має постійне місце проживання та реєстрації, страждає рядом хронічних захворювань, одружений, його дружина - ОСОБА_9 є інвалідом ІІ групи, яка також страждає рядом хронічних захворювань та потребує догляду.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисники підозрюваного заперечували в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просили відмовити в задоволенні клопотання. До суду надані заперечення, які долучені до матеріалів справи.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
03.01.2019 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
03.01.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 28.12.2018; протоколом огляду, помітки, копіювання та вручення грошових коштів від 03.01.2019; протоколом огляду від 03.01.2019 на ділянці місцевості поблизу входу до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради; протоколом огляду від 03.01.2019 в службовому кабінеті №12 Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);
- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України");
- мати на увазі, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених главою 18 КПК (ч. 7 ст. 194 КПК);
- ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Натомість, клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені у ст. 177 КПК України, і їх перерахування.
Слідчий суддя вважає, жодним чином не доведеним та голослівним посилання у клопотанні на такий ризик, як можливість ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, вчинити підкуп свідків чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Такі твердження слідчого та прокурора про наявність зазначених ризиків не відповідають вимогам КПК України, де зазначено, що в клопотанні слідчого повинен міститися виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Разом з тим, слідчий суддя погоджується з наведеними у клопотанні слідчого ризиками, передбаченими п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає встановленими їх існування, а саме можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, з урахуванням даних про особу підозрюваного.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації на ЧАЕС, у зв`язку із проходженням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС нагороджений медалями за відмінну військову та бездоганну службу, є офіцером запасу, інвалідом війни, має постійне місце проживання та реєстрації, з вищою освітою, страждає рядом хронічних захворювань, одружений, його дружина - ОСОБА_9 є інвалідом ІІ групи, яка також страждає рядом хронічних захворювань та потребує догляду. Зазначене підтверджується наданими стороною захисту копіями документів, які долучені до матеріалів справи.
Разом з тим, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 належної поведінки та запобігання вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; дані про особу ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Що стосується оцінки доводів захисників щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення вчиненого у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
За таких обставин та з огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
З огляду на вище вказане, слідчий суддя обирає для підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби, а саме, з 23.00 годин до 06.00 годин.
Відповідно о ч.5 ст. 202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, строком на 2 місяці, тобто до 03.03.2019 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 .
Встановити строк дії ухвали до 03.03.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1