ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000026 та зобов`язання вчинити дії,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2018 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000026 та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу заявник ОСОБА_3 мотивує тим, що 21 листопада 2018 року, ним, з метою підтвердження наявності в діяннях посадових осіб Луцького об`єднаного управління Пенчійного фонду України у Волинській області складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України подано клопотання в кримінальному провадженні № 0000026 від 03 січня 2017 року про звернення до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про тимчасовий доступ до пенсійних справи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 для ознайомлення з цими справами, їх копіювання та вилучення. Провести допит посадових осіб Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області причетних до прийняття рішень (усних чи письмових) про обмеження йому пенсії. Після вилучення пенсійних справи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 провести одночасний допит між ним та посадових осіб Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області причетних до прийняття рішень. 23 листопада 2018 року постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання в повному осязі, а тому просить скасувати постанову слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні його клопотання та зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши пояснення заявника, який підтримав подану скаргу, з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні поданої скарги, при цьому вказав, що 12 грудня 2018 року слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, оглянувши та дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відовідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В свою чергу, ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області знаходилось кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 03 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, 12 грудня 2018 року слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Згідно до вимог ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Водночас, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.
При цьому, встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені є вичерпним.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує положення відповідного міжнародного договору України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частини 4 і 5 статті 9 КПК України).
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, який встановить, зокрема, обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).
Разом із тим, як убачається з ухвали Суду від 8 січня 2008 року "Щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" (п.2), право на доступ до національного суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Практикою Суду визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб не суперечити пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справі Guerin v. France, 29 липня 1998 року, Reports 1998-V, п. 37).
Таким чином, оскільки досудове розслідування в кримінальному провадженні закінчено, а питання розгляду такої скарги врегульовано національним законодавством під час досудового розслідування, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмови у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 303-308, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000026 та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1