Справа № 559/572/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000238 від 05.03.2018 за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодноразово судимого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.
За участі: зі сторони обвинувачення - прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зі сторони захисту - обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник ОСОБА_7 ; обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_8 ; а також потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 -

В С Т А Н О В И В:
05.03.2018 близько 17 год. 30 хв. поблизу магазину «Водограй» по вул. Мирогощанській м. Дубно Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинили опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, а також ОСОБА_4 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків за таких обставин.

05.03.2018 до чергової частини Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення про бійку близько 17.00 год. поблизу «Хлібзаводу» в м. Дубно Рівненської області за ймовірної участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Для з`ясування обставин вищевказаної події, за місцезнаходженням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поблизу магазину «Водограй» по вул. Мирогощанській м. Дубно Рівненської області, здійснено виїзд СРПП1 Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області, сформовану відповідно до книги нарядів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області №304 від 01.01.2018 та затверджену начальником ВП ГУ НП, в складі: лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який призначений на посаду 15.12.2017 наказом ГУ НП № 227 о/с від 15.12.2017, та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , яка призначена на посаду 29.04.2016 наказом ГУ НП № 80 о/с від 29.04.2016.

Перебуваючи під час виконання службових обов`язків, працівники поліції ОСОБА_9 і ОСОБА_10 05.03.2018 близько 17 год. 30 хв. прибули на місце події до магазину «Водограй» по вул. Мирогощанська в м. Дубно Рівненської області. Там ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушували громадський порядок: голосно кричали, висловлювався в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, поводили себе агресивно. На законну вимогу працівників поліції припинити порушувати громадський порядок та висловлюватися в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продовжували поводити себе агресивно, почали чинити фізичний опір: ОСОБА_4 ОСОБА_9 , а ОСОБА_3 ОСОБА_10 , який виразився в умисних діях, направлених на перешкоджання працівникам поліції виконувати свої службові обов`язки, а саме: завданні ударів працівникам поліції, а ОСОБА_3 також шарпав ОСОБА_10 за формений одяг.

Крім цього, 05.03.2018 близько 17 год. 30 хв. поблизу магазину «Водограй» по вул. Мирогощанській м. Дубно Рівненської області ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час розмови наніс інспектору СРПП №3 ОСОБА_9 тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником поліції службових обов`язків, а саме: один удар кулаком правої руки в обличчя у ділянку правого ока ОСОБА_9 та один удар правою ногою в нижню третину правої ноги ОСОБА_9 . Надалі продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 повалив ОСОБА_9 на землю та продовжив наносити удари руками та ногами по всьому тілу ОСОБА_9 .

В наслідок нанесення ОСОБА_4 ударів ОСОБА_9 , останньому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна правого колінного суглобу, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, набряк вилиці справа, садно нижньої повіки правого ока, перелом дистального мета епіфізу правої великогомілкової кістки («задньої» кісточки) без зміщення, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 42, ч. 1-3 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 36 Кримінального кодексу України, працівники поліції застосували до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фізичний вплив і подолали опір останніх, надягнувши кайданки.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що він працює інспектором СРПП №3 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області. 05.03.2018 заступив на зміну з напарницею ОСОБА_10 . Надійшло повідомлення, що неповнолітньому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нанесено тілесні ушкодження і відібрано гроші. Вони взяли ще з собою ОСОБА_11 - інспектора в справах неповнолітніх, яка добре знає ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Приїхали на місце біля магазину «Водограй», що по вул. Мирогощанській в м. Дубно. Юлія спілкувалася з ОСОБА_4 , через дорогу підбіг ОСОБА_3 і дуже агресивно себе поводив, нецензурно лаявся. Коли почув, що ОСОБА_3 агресивно спілкується з ОСОБА_12 , то підійшов до них, бо ОСОБА_13 була в цивільному одязі і він хвилювався за її безпеку. ОСОБА_4 відразу вдарив його кулаком у лице, вони впали, намагався одягнути ОСОБА_4 кайданки, але це йому не вдалося. Лежачи на траві, почув удари в спину. Зрозумів, що це ОСОБА_3 , бо більше там не було кому, повернув голову і побачив, що його відтягує напарниця. Потім почув крик, що в ОСОБА_3 ніж, хто кричав не знає, але звернув увагу на це і дійсно побачив ніж, що він хотів зробити не знає. Вони ж з ОСОБА_4 піднялись і той наніс йому удар знизу в ногу. Він відразу відчув різку біль у нозі і впав, знову намагався одіти кайданки ОСОБА_4 , прибув другий екіпаж допоміг це зробити. ОСОБА_3 вів себе агресивно і в кайданках, намагався в авто вибити скло. Вони з ОСОБА_10 були на патрульній машині, номерний знак НОМЕР_1 , біля якої і відбувалось усе, обоє в формі, а під нею в бронежилетах. В поліції пішов у кімнату відпочинку та йому викликали швидку допомогу, не одразу зрозумів, що перелом. Місяць лікувався стаціонарно і півтора амбулаторно, бо роздроблена нога була в гіпсові. Щодо покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_10 в суді дала аналогічні покази як і потерпілий ОСОБА_9 , з яким перебувала в добовому наряді. Вона побачила, що її напарника ОСОБА_4 звалив на землю, до лежачого ОСОБА_9 підскочив ОСОБА_3 і почав наносити удари по спині, вона його схопила за куртку зі спини і разом з ОСОБА_14 відтягли ОСОБА_3 від ОСОБА_9 . Як далі розвивались події між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 не бачила, бо намагалась подолати опір ОСОБА_3 , який шарпав її за одяг і волосся. ОСОБА_3 правою рукою хотів схопити її за форму, але вийшло за волосся і зі словами: «Я жінок не б`ю» лівою рукою з кармана замахнувся. Невідомі чоловіки крикнули їй «ніж», вона зрозуміла, що в руці дійсно ніж і встигла відсахнутись. Вони з ОСОБА_3 двоє впали, невідомі чоловіки допомогли подолати опір і одягнути кайданки. ОСОБА_3 поводився дуже агресивно, навіть бив службове авто. Що було з напарником в цей час не бачила, лише як валялись на землі і він не міг справитись і одягнути кайданки ОСОБА_4 . Після всього напарнику було дуже погано і він почав втрачати свідомість, його госпіталізували. Вона підібрала ніж і потім видала його слідчому, на рукоятці був чорний скорпіон, а лезо окремо від рукоятки, в який момент ніж зламався не знає. Бодікамер в них немає взагалі. В обвинувачених були ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка мова та різкий запах алкоголю з порожнини рота, не могли чітко говорити й з поведінки це було видно. В поліції працює з 2012 року, а на даній посаді з 29.04.2016. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_11 інспектор з ювенальної превенції СРП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, в суді показала, що 05.03.2018 близько 17:00 год. в Дубенський ВП звернувся неповнолітній разом з батьком. Вона привела їх у кабінет № 28 й почала з`ясовувати, що сталося. Батько й син були дуже схвильовані. Відібрала заяву, неповнолітній назнав одного з кривдників ОСОБА_3 , а в другого прізвисько « ОСОБА_15 ». Вона зрозуміла, що це ОСОБА_4 , бо він перебував на обліку в 2014 році. Черговий сказав наряду виїхати, вона була в цивільному, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у формі. Направилися в район, де приблизно знаходилися ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 . Вона по дорозі здзвонилася з ОСОБА_4 . Біля "Водограю" ОСОБА_16 помахав рукою. Він підійшов до них. Вона побачила, що він в стані алкогольного сп`яніння, але поводив себе досить спокійно. Здаля наближався ОСОБА_3 : руки були ззаду, грудь в перед і він нецензурно висловлювався. Пояснила, що є заява і треба їхати в поліцію. Вийшла ОСОБА_10 і почалась шарпанина, яка переросла в бійку. Бачила, що ОСОБА_4 в обличчя вдарив ОСОБА_9 , до якого підскочив і ОСОБА_3 . Вона з ОСОБА_10 почали відтягувати ОСОБА_3 від ОСОБА_9 . А потім побігла до службового авто, бо там була запасна пара кайданок. Бачила як ОСОБА_3 замахувався ножем і подумала, що він намагається ним нанести удар. Бачила як впав ніж, і зрозуміла, що не може дати ради. ОСОБА_3 навіть плювався на авто й бив ногами службовий транспортний засіб. Сторонні чоловіки допомогли надіти кайданки ОСОБА_3 . ОСОБА_4 з ОСОБА_9 продовжували бійку. Вона викликала допоміжну групу реагування. Приїхали ОСОБА_17 і ОСОБА_18 й допомогли посадити в авто ОСОБА_4 . За кермом була ОСОБА_10 . У відділку ОСОБА_3 поводив себе агресивно. Видно було, що він під дією алкоголю чи якихось препаратів. Перший удар ОСОБА_9 наніс в обличчя першим обвинувачений ОСОБА_4 . Бачила як ОСОБА_3 хапав за волосся ОСОБА_10 , замахувався, схопила за руку і випав ніж. Бачила як наносив удари їй, коли вона лежала на землі. Ніж був, здається, як бабочка, розкладний. Як сама відтягувала не пам`ятає, але точно хапала за руки. Рік до декретної відпустки 2013-2014 працювала опер уповноваженою в справах дітей, а з декретної відпустки вийшла в листопаді 2017 року. Тому обвинувачених знає: ОСОБА_4 з 2014 року, бо він перебував на обліку, а ОСОБА_3 часто був у кабінеті як правопорушник і в школу до нього ходила.
Свідок ОСОБА_19 в суді пояснив, що проходячи на «Базарчику» бачив, що там стояло багато людей і поліцейські машини. Це було десь 18:20 год., але дату не пам`ятає. Вони проходили біля «Сурмич», а біля «Водограю» було поліцейське авто «Пріус». Що там відбувалося вже не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_20 в суді пояснив, що був понятим і пам`ятає як в процесі огляду знайшли 2 погони: лейтенанта й старшого лейтенанта. Спочатку відбувся огляд місця події, а тоді дали підписати папери на місці. Працівники поліції потім не допитували. Пору часу не пам`ятає. Огляд був як повертати на с. Рачин, закінчувався дім з лівої сторони. З ним був ще інший понятий.

Свідок ОСОБА_21 в суді пояснив, що вони з ОСОБА_22 були біля синагоги й їх зустріла патрульна поліція, яка шукала понятих. Їх повезли на ОСОБА_23 і біля магазину, що на повороті на с. Рачин знайшли і фотографували 2 поліцейських погони: старшого лейтенанта й лейтенанта, шапку спортивну і пам`ятає, що біля дороги експерт вибирав якусь буру речовину: чи то кров, чи що не знає. Все знімалося на відеокамеру. В день слідчої дії спиртні напої не вживав.

Свідок ОСОБА_24 в суді пояснила, що працює в травматологічному відділенні медсестрою. В березні-квітні 2018 року вона виконувала маніпуляції на вимогу лікаря. Вона розписувалася в документах. Був ОСОБА_25 й ще хтось. Вона була свідком того, що ОСОБА_25 дійсно лежав у гіпсі з переломом ноги. Не знає, що таке слідчий експеримент. Була на посту як прийшов хтось з правоохоронців. Підписувала документи, але подій не пам`ятає. Це було в травматологічному відділенні під час робочого дня, бо на вихідні вона не працює. В палаті точно не була. Не пам`ятає хто був присутній. Хворий ОСОБА_25 нічого не показував. Не бачила, щоб щось фотографували. Пусті бланки вона підписувати не могла. Діма її одноліток, який працює десь у поліції в м. Дубно.

Свідок ОСОБА_26 в суді пояснив, що 23.03.2018 лежав у лікарні у відділенні травматології і у хворого сусіда ОСОБА_27 була поламана нога. Розповідав йому, що була бійка і йому зламали ногу. Підписував протокол, бо тоді приїжджав слідчий. Фотографування не проводилося. Був потерпілий і слідчий. Підписував протокол у палаті лікарні. Відео не знімалося. З ОСОБА_27 вони познайомилися в лікарняній палаті. Потерпілий дійсно розказував, що його вдарили. Жінки під час підписання протоколу поруч не було. Інший свідок медсестра ОСОБА_28 в палаті не була і цього всього не бачила.

Свідок ОСОБА_29 в суді пояснила, що з ОСОБА_30 їх взяли понятими. Там був той, хто проводив відтворення і обвинувачений (вказує на ОСОБА_4 ). Після відтворення підписувала протокол. Було кілька працівників поліції, претензій ні в кого не було.

Свідок ОСОБА_30 в суді пояснила, що була понятою. Вони поїхали на місце злочину, де підозрюваний продемонстрував як побив поліцейського. Слідчий встановлював її вік за паспортом. Протокол підписувала, але недоліки щодо дати народження не помітила. Вона й ОСОБА_31 були понятими. Зауважень ні в кого не було.

Експерт ОСОБА_32 у судовому засіданні підтвердив свої висновок судово-медичної експертизи.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а також його і ОСОБА_33 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, обвинувачення посилається на наступні докази, які досліджені в судовому засіданні:

1) Протокол огляду місця події проведений з 07.59 до 08.09 год. 06.03.2018 з додатком диском із відеозаписом, згідно якого по вул. Мирогощанській у м. Дубно поблизу магазину «Водограй» вилучено слід бурого кольору, погони старшого лейтенанта та лейтенанта, а також шапку сірого кольору (а.с. 18-19 т.3).

2) Протокол огляду речей, проведено між 09.19-09.23 06.03.2018, з додатком відеозаписом: розкладного ножа чорного кольору в несправному стані, оскільки лезо окремо від рукоятки. Даний ніж видала потерпіла ОСОБА_10 , пояснивши, що відібрала його в ході конфлікту в ОСОБА_3 (а.с. 20-21 т.3).

3) Протокол огляду речей, проведено між 11.30-12.17 06.03.2018 з додатком фото таблицею, згідно якого оглянуто формений одяг поліцейського: шапку з трикотажного полотна і кокардою сріблястого кольору з тризубом, штани і куртку, на яких нашарування бруду (піску, землі), при цьому на лівому рукаві куртки шеврон «поліція» і погон, який відповідає спеціальному званню «лейтенант поліції», на правому рукаві шеврон і погон відсутні (а.с. 22-27 т.3).

4)Протокол проведення слідчого експерименту між 08.11-08.27 год. 06.03.2018 з додатком відеозаписом, за участю потерпілої ОСОБА_10 , під час якого на вул. Мирогащанській в м. Дубно остання розповіла і показала про обставини спричинення тілесних ушкоджень їй та інспектору Гаврилюку (а.с. 34-36, т.3).

5) Протокол проведення слідчого експерименту між 08.10-08.45 год. 23.03.2018 з додатком фото таблицею, за участю потерпілого ОСОБА_9 (а.с. 41-43 т.3), а також заява про залучення до провадження потерпілим і підписана пам`ятка про процесуальні права і обов`язки від 06.03.2018 (а.с. 38-39, т.3).

6) Витяг з наказу №80 о/с від 29.04.2016 по особовому складу згідно якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, а також копія посвідчення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 РВП №000569,(а.с. 44-45 т.3).

7) Витяг з наказу №277 о/с від 15.12.2017 по особовому складу згідно якого лейтенанта поліції ОСОБА_9 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, а також копія посвідчення лейтенанта поліції ОСОБА_9 РВП №003279 (а.с. 46-47 т.3).

8) Згідно записів у Книзі нарядів №304 т-1 від 01.01.2018: розстановка нарядів на 05.03.2018 - о 09.00 год. заступили в наряд ГРПП-2 ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_10 здала зброю о 23.00 год., а ОСОБА_9 значно раніше о 19.00 год. (а.с. 48 т.3). З функціональними обов`язками інспектора ГРПП сектору реагування патрульної поліції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, затвердженими 04.12.2017, ознайомлені під підпис і ОСОБА_10 , і ОСОБА_9 (а.с. 49-50 т.3).

9) Висновок експерта №54, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження, які виникли не менш ніж від 5 травматичних впливів (а.с. 54-55 т.3).

10) Висновок експерта №55 згідно якого у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження, які виникли не менш ніж від 11 травматичних впливів (а.с. 57-58 т.3).

11) Згідно висновку експерта №60 тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не виявлено (а.с. 60-61, т.3).

12) Згідно висновку експерта №61 у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, в тому числі середнього ступеня тяжкості.

13) Протокол проведення слідчого експерименту між 17.35-17.40 год. 22.03.2018 з участю підозрюваного ОСОБА_4 , з додатком диском з відеозаписом (а.с. 97-99 т.3).

14) Протокол проведення слідчого експерименту між 13.23-13.28год. 16.03.2018 з участю підозрюваного ОСОБА_3 , з додатком диском з відеозаписом. ОСОБА_3 розповів про подію 05.03.2018, що трапилась на вул. Мирогощанській в м. Дубно (а.с. 131-133 т.3).

15) Два пагони (старшого лейтенанта поліції та лейтенанта поліції) і розкладний ніж визнані речовими доказами (а.с. 51, 52, т.3).

А також на процесуальні документи (а.с. 1-5, 53, 56, 59, 62, 91-92, 107-109, 122-123, 145-146 т.3).

Висновки суду щодо епізоду з ОСОБА_3 .
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 в суді пояснив, що в той день він побився з колишнім другом, а також вживав з ОСОБА_4 алкогольні напої приблизно 1 літру вина на двох. Коли йшли з Третьої школи додому, зателефонували поліцейські ОСОБА_4 , щоб вони разом підійшли до магазину «Водограй». ОСОБА_4 перший перебіг дорогу, а він другий. Там було поліцейське авто і чоловік з жінкою в формі і ще одна жінка. Побачив, що поліцейські почали «ламати» сісти в машину ОСОБА_4 , який ніби піднімався із купи бутилок біля складу магазину і не хотів, він йому допоміг. Нецензурно лаявся, опирався, шарпався, коли його відтягла жінка-поліцейська, то вийняв з кармана поломаний ніж, в якому окремо ручка, окремо лез, зв`язані резинкою, і замахнувся, щоб викинути, в цей момент підбігли ще 3 чоловіки і його ударом з ноги в голову якийсь невідомий відключив. До тями прийшов у райвідділі поліції. Поліцейські були на авто. Вину визнає, бо лаявся, п`яний був, в машину не хотів сідати, ОСОБА_4 , спочатку допомагав, хвилини 2-3 чинив опір чорнявій поліцейській і працівникові поліції Дімі. Вважає, що неправильно вчинив, через стан сп`яніння голова не працювала. Він на ранок встав, у всіх вибачення просив і пояснював, що більше ніколи так не робитиме. Викинув ніж, бо злякався, думав що якщо його знайдуть, то ще щось буде. Друг подарував ніж 02.06.2017 і він хотів його поремонтувати, тому носив у кармані. В судовому засіданні просить дати йому іспитовий строк, перед усіма вибачається, обіцяє виправитись.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просить обрати його підзахисному мінімальний строк покарання із застосуванням ст.75 КК України, оскільки він ще молодий, не судимий, злочин вчинив невеликої тяжкості.
Не дивлячись на повне визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, вона підтверджується, крім власне його показань, також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

ОСОБА_3 затриманий 05.03.2018 одразу після події, зафіксовано на відеозапис, з якого вбачається, що верхній одяг зі слідами бруду (а.с. 115, 117-120, т.3), згідно висновку щодо результатів медичного огляду №82 від 05.03.2018 о 22.55 год. ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп`яніння алкотест 0,91% (а.с. 116, т.3).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що за вказаних обвинуваченим обставин, будучи при виконанні своїх службових обов`язків, намагалася заспокоїти ОСОБА_3 , який чинив їй опір. ОСОБА_3 поводився неадекватно, лаявся, шарпав за одяг, наносив їй удари, потім дістав ножа, від якого вона ухилилась, після чого з допомогою невідомих чоловіків подолали фізичний опір ОСОБА_3 та одягнули кайданки. Показання потерпілої ОСОБА_10 підтвердив допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 .

Статус потерпілих як працівників поліції підтверджено в судовому засіданні дослідженими службовими документами останніх (накази про призначення на посаду, службові посвідчення, перебували в наряді).

Під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_10 показала і розказала як і де відбувались події 05.03.2018 біля магазину «Водограй» на вул. Мирогощанській в м. Дубно, покази аналогічні наданим у судовому засіданні.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується даними, здобутими під час слідчого експерименту з ним, проведеному в присутності захисника і двох понятих, зафіксованому на відеозапис. Де показує на місце події і розповідає, що подзвонили працівники патрульної поліції до друга ОСОБА_4 і попросили їх підійти до магазину «Водограй». ОСОБА_4 зчепився з поліцейським, а він «вписався», спочатку їх розбороняв, а потім і сам став битися. ОСОБА_4 спочатку словесно з поліцейським сперечався, а потім наніс йому удар по нозі ногою, після чого поліцейський впав. Тоді підбіг сам ОСОБА_3 і наніс декілька ударів лежачому поліцейському по спині. Після чого жінка-поліцейська намагалась його «заломати», але він штовхався, опирався. Потім він лівою рукою з кармана штанів витягнув ножа і викинув його в сторону, жінка була перед ним. Коли викидав ножа, то вже троє невідомих чоловіків підбігли і захистили її, «відключивши» ОСОБА_3 .

Вина ОСОБА_3 також підтверджується: прямо - показаннями свідка-очевидця ОСОБА_34 ; висновком експерта №55, що узгоджується з подіями, адже вказує на тілесні ушкодження у ОСОБА_3 , які окрім слідів від кайданок на зап`ястках, свідчать про участь в бійці; показання ОСОБА_3 і потерпілої ОСОБА_10 про опір у виді шарпанини опосередковано підтверджуються і висновком експерта №60, за яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не виявлено; протоколом огляду місця події, під час чого знайдено шапку і два погони, які відповідають офіцерським званням лейтенант ( ОСОБА_9 ) та старший лейтенант ( ОСОБА_10 ), що підтвердили допитані поняті; наявність зламаного ножа, який під час події ОСОБА_3 вийняв з карману рухом, однаково продемонстрованим обома учасниками конфлікту під час слідчих експериментів із замахом лівої руки вперед і наліво, не оспорюється учасниками, вони по різному оцінили мотиви появи ножа під час конфлікту потерпіла цілком об`єктивно вважала загрозою для себе, з огляду на обстановку, а обвинувачений пояснює що викидав його з карману аби не було зайвих проблем при затриманні. Оскільки ОСОБА_3 в вину не інкримінується погроза офіцеру поліції ножем, то причини чому він його дістав не впливають на ситуацію. Сам факт того, що і потерпіла, і обвинувачений ОСОБА_3 описують обставини щодо ножа і їх покази збігаються, - прямо підтверджує подію злочину, а також опір зі сторони ОСОБА_3 інспектору поліції.

Під час дослідження цих доказів обвинувачений визнав, що він усвідомлював, що вчиняє опір працівникам поліції, оскільки на телефон ОСОБА_4 подзвонили від імені поліції, на місці був патрульний автомобіль поліції і чоловік та жінка у форменому одязі поліції, при цьому сам перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого підтверджені наведеними доказами, ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а тому суд показання обвинуваченого поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення.

За таких обставин, суд, повно і неупереджено, дослідивши усі надані докази, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним, що 05.03.2018 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи біля магазину «Водограй» на вул. Мирогощанській м. Дубно Рівненської області, ОСОБА_3 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, а тому ці дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 342 КК України.

Висновки суду щодо епізоду з ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 просить визнати усі докази обвинувачення недопустимими через порушення вимог КПК України. Після чого виправдати ОСОБА_4 через відсутність доведеної вини і вичерпані можливості зібрати інші докази.

Судом задоволено його клопотанням про допит судово-медичного експерта ОСОБА_35 , який підтримав власні висновки. Підстав визнавати висновки експерта недопустимими доказами не встановлено.

Також допитано усіх понятих як свідків, а серед них і неповнолітню ОСОБА_30 в присутності соціального педагога ОСОБА_36 .

В зв`язку із показами понятих ОСОБА_24 і ОСОБА_26 суд вважає протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 недопустимим доказом, оскільки його всупереч ч.1 ст. 84, ч.1 ст. 86 КПК України отримано з порушення порядку, встановленого КПК України і відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України не використовує при прийнятті рішення. Згідно протоколу і додатку фото таблиці, слідчий експеримент проводився в палаті лікарні в присутності понятих, безперервний відеозапис не проводився. Проте, допитані в судовому засіданні поняті медсестра і хворий, який в цей час лікувався там же, дали показання, що вони одночасно разом не були присутні під час слідчого експерименту, медсестра в палату не заходила, статиста не було і фіксування не здійснювалось. За таких умов суд робить висновок, що протокол не відповідає вимогам ч.7 ст. 223 КПК України.

Інші поняті підтвердили як свідки факти, зафіксовані в протоколах процесуальних дій, у яких вони приймали участь, в тому числі і ОСОБА_37 .

Клопотання адвоката ОСОБА_8 визнати не допустимим доказом слідчий експеримент з ОСОБА_4 через недосягнення повноліття понятою ОСОБА_30 , - задоволенню не підлягає з наступних причин.

ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується паспортом, оглянутим судом під час встановлення особи перед допитом як свідка в судовому засіданні. На момент слідчої дії 22.03.2018 їй було 17 повних років.

Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Згідно п. 25 ч.1 ст.3 КПК України понятий є учасником кримінального провадження.

Тобто, КПК України не містить заборони залучати неповнолітніх понятими. Натомість, вказує на мету залучення даного учасника кримінального провадження: щоб незаінтересована особа засвідчила події, які відбувались. Свідок же несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання згідно ст. 384 КК України і за відмову від давання показань за ст. 385 КК України. При цьому, суб`єкт злочинів, передбачених ст. 384 і ст. 385 КК України спеціальний, оскільки ним може бути лише певна особа (свідок, експерт і перекладач, а також потерпілий за ст. 384 КК України), одночасно спеціальні вимоги щодо віку відсутні. Згідно загального правила, передбаченого ч.1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось 16 років.

Після системного аналізу вищезазначених положень кримінального і кримінального процесуального законодавства України, суд робить висновок, що оскільки свідок несе кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань чи за відмову від їх дачі з 16 років, а понята ОСОБА_30 на час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, підстава визнати доказ, здобутий з її участю, недопустимим відсутня. Слідчий експеримент проведено і доказ отримано в порядку, передбаченому КПК України.

Всі інші твердження про недопустимість доказів не заслуговують на увагу, так як не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального законодавства. Якщо адвокат вважає, що у понятих «маргінальна зовнішність», то це не означає, що їм не можна приймати участь в слідчих діях. Про заборону залучення осіб як понятих суд зауважив вище. Також КПК України не містить вимоги долучати додатками копії документів, що підтверджують особи понятих. Відеозаписи завжди долучаються пізніше, оскільки очевидно, що на місці події це зробити фізично складно, лише якщо із собою возити відповідну техніку. Відповідно до ч.2 ст. 106 КПК України до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів, а відповідно до ч.3 ст. 107 КПК України у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії. Оскільки всі додатки з відеозаписами належним чином упаковані і зберігаються у матеріалах кримінального провадження разом з відповідними протоколами, підстав визнавати їх недопустимими немає. Під час досудового розслідування ОСОБА_4 було забезпечено право на захист, оскільки інтереси ОСОБА_4 захищав адвокат ОСОБА_38 . Твердження адвоката ОСОБА_8 про відсутність захисника спростовується протоколами слідчих (розшукових) дій та додатками відеозаписами до них та іншими матеріалами кримінального провадження. Під час слідчого експерименту з ОСОБА_4 на питання адвоката ОСОБА_39 підозрюваний відповів, що фізичний тиск і ніякий примус на нього не чинився, на експеримент погодився добровільно. І саме це твердження доводить суду наявність єдиної пом`якшуючої обставини активне сприяння розкриттю злочину. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, на яку посилається захисник, звертаючи увагу що огляд на стан сп`яніння проведено більш, ніж через дві години після події, - стосується порядку направлення на огляд водіїв транспортних засобів. Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Очевидно, що вищезазначена Інструкція до даного кримінального провадження не застосовується і не є частиною кримінального процесуального законодавства.

ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування вину визнавав повністю. Під час судового розгляду вину визнавав частково, а саме: що чинив опір працівникам поліції, бо не хотів їхати у відділок саме цього вечора, а не визнавав нанесення ударів ОСОБА_9 . Під час судових дебатів просив його випустити на волю на максимальний випробувальний термін, а під час останнього слова заявив, що невинен ні в чому і просив виправдати.

Під час допиту в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, що це було десь 05.03.2018. Вони з ОСОБА_3 йшли додому з Третьої школи й по дорозі зустріли хлопця, в якого була якась штовханина з Дімою. Потім подзвонили працівники поліції та сказали, що хочуть зустрітися біля «Водограю». Він у той день ходив відмічатися, бо перебуває на іспитовому строці. Він перший прийшов, а ОСОБА_40 затримався. Зрозумів, що це працівники поліції по машині була поліцейська, марку не пам`ятає. Спитали: «Де ОСОБА_41 ?», на що відповів: «Он іде». Вони сказали сідати в машину, а він не хотів, нормально сказав: «Сьогодні випив і не хочу їхати в поліцію, бо в мене один вихідний». Вони захотіли силою їх забрати. Там був один хлопець і дівчата, одна у формі. Хлопець вийшов з машини. Він від нього відштовхнувся чи він штовхнув, і ОСОБА_4 впав. Коли встав, ОСОБА_40 вже був на землі, а над ним дівчата зібралися. Він їх відштовхнув і сказав тікати. Але ОСОБА_25 не реагував, бо був без свідомості. Тут хлопець ззаду «підлетів» і почалась шарпанина. Він ОСОБА_42 точно не бив ні по лиці, ні по ногах. І поліцейський його не бив. Вони тільки шарпалися. Він хотів ОСОБА_4 заламати, одіти на нього наручники. Вони впали. А потім відчув як хтось ззаду вже одягнув наручники. Його посадили в машину й повезли в поліцію. Коли приїхали туди, він вів себе нормально, адекватно, але потім в КПЗ закрили. Він спочатку навіть не міг зрозуміти за що закрили. В той день випили вина з ОСОБА_3 . Він судимий, зараз перебуває на іспитовому строкові. Коли отримав іспитовий строк, то вже не крав, бо раніше міг битися, красти. А від того, що сталося в шоці. Коли ти крадеш, ти однозначно йдеш на злочин. Це так було по дурості. Опір він вчинив, бо поліцейський став на нього наручники одягати. А він сказав, що в наручники не піде. Він може хамив поліцейському. Він змінився повністю й нічого не крав більше. Просить не позбавляти його волі, бо це найважче. Адже він нічого такого не зробив, щоб сидіти у в`язниці. Потерпілий вже нормально ходить, навіть не шкутильгає.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочинів, вона підтверджується дослідженими в судовому засіданні і оціненими судом доказами.

ОСОБА_4 затриманий 05.03.2018 одразу після події, із зафіксованого на відеозапис, вбачається, що поведінка ОСОБА_4 не відповідала обстановці, демонструє зневажливе відношення до працівників поліції, з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 83, 85-88, т.3), згідно висновку щодо результатів медичного огляду №81 від 05.03.2018 о 22.25 год. ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного сп`яніння алкотест 0,94% (а.с. 84, т.3), що означає станом на 17.30 год. ступінь алкогольного сп`яніння був значно вищий.

Очевидець-свідок ОСОБА_34 бачила як ОСОБА_4 наніс удар в обличчя ОСОБА_9 , після чого обоє впали на землю і ОСОБА_4 продовжував бити поліцейського. В цей час вона побігла до службового автомобіля, бо знала, що там друга пара кайданок, після чого її увага перемикнулась на ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_10 підтвердила також, що після падіння ОСОБА_9 , вона з ОСОБА_34 відтягнули ОСОБА_3 від нього. Тобто, ОСОБА_9 і ОСОБА_4 зостались лише вдвох. І тільки вони могли наносити удари один одному.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_9 він впав вдруге після удару, який наніс йому в нижню частину правої ноги ОСОБА_4 .

Це підтверджується висновком експерта № 61, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: а) садно правого колінного суглобу, відноситься до легких тілесних ушкоджень; б) ЗЧМТ, струс головного мозку, набряк вилиці справа, садно нижньої повіки правого ока, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; в) перелом дистального мета епіфізу правої великогомілкової кістки («задньої» кісточки) без зміщення - відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Ушкодження в п.а могло утворитись і від падіння, а в п. б і в не характерні для падіння. Загалом, локалізація та механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 може відповідати механізмові, на який він вказує під час допиту.

Тож, перелом у потерпілого ОСОБА_9 саме в нижній частині правої ноги, і це тілесне ушкодження не характерне для падіння, відповідає строку 05.03.2018. Згідно до даних із книги нарядів ОСОБА_9 заступив у добовий наряд о 09.00 год. 05.03.2018, але здав зброю достроково о 19.00 год., після чого був госпіталізований. Суду доведено, що ушкодження отримане в бійці, де було всього двоє учасників: потерпілий і другий саме обвинувачений ОСОБА_4 .

Усе вищезазначене узгоджується із даними, здобутими під час слідчих експериментів з ОСОБА_4 і ОСОБА_43 .

Так, ОСОБА_4 під час слідчого експерименту з ним, проведеному в присутності захисника і двох понятих, зафіксованому на відеозапис, де в статусі підозрюваного показав на місце події і розповів, що подзвонили саме працівники поліції і вони з ОСОБА_3 підійшли до «Водограю». Сам не хотів сідати до поліцейських в автомобіль, почав опиратись, шарпатись, пам`ятає, що вдарив поліцейського в ногу і той впав, а потім вже інші допомогли «заламати» його самого. На статистові показав як розміщувались навпроти один одного, руками тримав за праве і ліве плече поліцейського, а потім своєю правою ногою наніс «підсікаючий» удар по нижній частині правої ноги поліцейського, після чого той впав. Що ОСОБА_3 робив не знає, бачив лише як той валявся на землі.

Також факт нанесення ОСОБА_4 удару ногою по нозі поліцейського підтверджується даними, здобутими під час слідчого експерименту з ОСОБА_3 , який також проводився в присутності захисника і двох понятих. Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що він не пам`ятає чи бачив як наносив удар ОСОБА_4 ногою поліцейському в судовому засіданні оцінює критично як намагання допомогти товаришу пом`якшити відповідальність.

Крім того, 05.03.2018 подія відбулась о 17.30 год., в цей час уже було темно, цілком розумно, що оглянули місце події на наступний ранок, де знайшли серед іншого і брудний погон лейтенанта поліції, що корелюється із даними з протоколу огляду речей, згідно яких на куртці ОСОБА_9 відсутній погон лейтенанта поліції. Шапку речовим доказом не визнавали, тому суд її не враховує.

За таких обставин, суд, повно і неупереджено, дослідивши усі надані докази, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним, що 05.03.2018 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи біля магазину «Водограй» на вул. Мирогощанській м. Дубно Рівненської області, ОСОБА_4 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, а тому ці дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 342 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 05.03.2018 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи біля магазину «Водограй» на вул. Мирогощанській м. Дубно Рівненської області, умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу - поліцейському ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, а тому ці дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України.

Висновки суду щодо призначення покарання, що згідно ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу винного (а.с. 110 т.3), який не судимий (а.с. 113, т.3), був притягнутий до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв в громадському місці 08.01.2018 за ч.1 ст. 178 КУпАП (а.с. 92 т.1), згідно характеристики за місцем проживання скарг від сусідів не надходило (а.с. 111, т.3), проживає з матір`ю і вітчимом, сестрою та братом (а.с. 112 т.3), на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в КЗ «РОЦПЗН» не перебуває (а.с.114, т.3). Також суд враховує, що під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_3 порушував його більше 50 разів (а.с. 169-202, 204-209, 213-215, 229-231, 233 т.1, а.с. 18 -22, 49, 66, т.2). Згідно висновку Дубенського МРВ з питань пробації відносно ОСОБА_3 , останній має середній ризик небезпеки для суспільства та повторного вчинення кримінального правопорушення, було виявлені проблемні питання, на які повинні бути спрямовані заходи впливу: наявність схильності до агресивної поведінки під впливом алкоголю, відсутність постійної роботи і стабільного джерела доходу, виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк, але пропонують покласти додатковий обов`язок (а.с. 90-93, т.1).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає його 1) щире каяття, 2) активне сприяння розкриттю злочину відповідно до ч.1 ст. 66 КК України. Обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння згідно п. 13 ч.1 ст.67 КК України (а.с. 116, т.3).

Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, для ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 342 КК України із застосуванням ст.75 КК України. Суспільна небезпечність злочину полягає не лише в заподіяні шкоди здоров`ю потерпілого, а в тому, що таким чином підривається авторитет правоохоронного органу. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочини під впливом алкоголю, поставився зі зневагою до працівників поліції, а також в подальшому неодноразово порушував покладені на нього судом обов`язки під час дії запобіжного заходу в виді домашнього арешту, суд вважає за необхідно покласти на нього додаткові обов`язки, визначені ст. 76 КК України, щоб ОСОБА_3 перебував під посиленим контролем органу пробації. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості; дані про особу винного (а.с. 71 т.3), який у віці 18 років має три непогашені судимості, при чому востаннє засуджений 23.10.2017 за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі і звільнений з іспитовим строком 2 роки (а.с. 74-78, 80-81 т.3), відбував реальну міру покарання, звільнений з Дубенської виховної колонії Рівненської області 28.02.2017 (а.с. 79 т.3), згідно характеристики за місцем проживання скарг від сусідів не надходило (а.с. 72, т.3), проживає з дядьком (а.с. 73 т.3), на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в КЗ «РОЦПЗН» не перебуває (а.с.82, т.3). Згідно висновку Дубенського МРВ з питань пробації відносно ОСОБА_4 , останній має високий ризик небезпеки для суспільства та повторного вчинення кримінального правопорушення. Вважають виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк неможливе (а.с. 95-98, т.1).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину відповідно до ч.1 ст. 66 КК України. Обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння згідно п. 13 ч.1 ст.67 КК України (а.с. 84, т.3).

Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України. ОСОБА_4 знову і знову засуджувався, проте так і не зробив для себе належні висновки. Новий злочин, насильницький, де заподіяна шкода здоров`ю потерпілого поліцейського, підриває авторитет поліції, вчинений через чотири місяці після того, як суд надав ОСОБА_4 шанс виправитися, яким він знехтував. Вказане свідчить про високу небезпечність ОСОБА_4 для суспільства і окремих людей. Його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, він потребує цілодобового нагляду та контролю за його поведінкою. Також суд враховуючи пом`якшуючу обставину, вважає за можливе не призначати максимальне покарання, але враховуючи наявність обтяжуючої обставини остаточне покарання має бути визначене шляхом складання покарань.

Висновки суду щодо заявленого цивільного позову.
Потерпілий ОСОБА_9 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2804 грн. понесених витрат за лікування та 30000 моральної шкоди, заподіяної протиправними діями ОСОБА_4 . У судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, і просить їх задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_4 позов не визнав в повному обсязі, оскільки потерпілому не заподіював тілесні ушкодження.
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи, що понесені витрати за лікування ОСОБА_9 підтверджено (а.с. 74-78 т.1), суд робить висновок, що цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків підлягає до повного задоволення.
Щодо завданих моральних збитків, на відшкодування понесених фізичних і душевних страждань, враховуючи тривалість лікування і час на відновлення, суд вважає справедливою сатисфакцією стягнення з ОСОБА_4 15 000 грн. на користь ОСОБА_9 , тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Запобіжні заходи обвинуваченим до вступу вироку в законну силу залишити без змін: ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, а ОСОБА_3 - у виді цілодобового домашнього арешту.
Судові витрати відсутні. Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 127, 366-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Відповідно до пп.1,2 ч.1, п.2,3,6 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), 5) заборонити відвідувати розважальні заклади та місця, де продаються алкогольні напої на розлив.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк затримання з 05.03.2018 до 07.03.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі згідно ст. 72 КК України.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, але строком не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 17.00 год. 11.02.2019.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, і призначити покарання:
-за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
-за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 призначити шляхом часткового складання покарань з попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23.10.2017, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

Початком строку відбування покарання вважати дату затримання - 05.03.2018.

Цивільний позов ОСОБА_9 - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_2 , виданий 25.11.2016) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23.11.2002, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 2804 (дві тисячі вісімсот чотири) грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. В іншій частині в задоволенні цивільного позову - відмовити.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Речові докази в справі після набарання вироком законної сили: 1) один погон старшого лейтенанта поліції повернути ОСОБА_10 ; 2) один погон лейтенанта поліції повернути ОСОБА_9 ; 3) складний ніж - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: