Справа № 301/621/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , представника ПАТ «Закарпатгаз» ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/26/19 за скаргою представника публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Закарпатгаз» (далі - Товариство), на постанову слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 27.09.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22.06.2016 під № 0000513 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-1 КК України, в якому представник Товариства ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.12.2018.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги представника Товариства ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 27.09.2018 про закриття кримінального провадження № 0000513.

У скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, поданій слідчому судді 29.10.2018, ОСОБА_7 вказав, що 26.05.2016 працівниками Товариства було виявлено факт несанкціонованого відбору природного газу із газотранспортної системи газопостачання та несанкціонований газопровід за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим Товариство подало до Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП у Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-1 КК України.

22.06.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-1 КК України, а 31.03.2017, 26.09.2017 та 14.12.2017 слідчий виносив постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані ухвалами слідчих суддів Іршавського районного суду від 04.08.2017, 18.10.2017 та 06.02.2018 відповідно.

27.09.2018 слідчим знову винесено постанову про закриття цього кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, яка на, думку заявника, суперечить припису ч.2 ст. 9, ст. 94 КПК України щодо обов`язку слідчого і прокурора всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відмову в задоволенні скарги слідчий суддя обґрунтував в ухвалі тим, що оскаржена постанова слідчого є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог ст. 284 КПК України, фактичних обставин справи та усіх доказів, якими встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 газу не викрадали, не користувались ним і не мали на меті незаконного, без передбаченого законом дозволу користування природнім газом.

В апеляційній скарзі представник Товариства ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.12.2018, постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000513 від 22.06.2016 та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування. На його думку висновок слідчого не відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджені неспростовними доказами, зокрема актом порушення № 9 від 26.05.2016, матеріалами відеофіксації, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 27.09.2016, яке вступило в законну силу. Зазначає, що факт крадіжки газу є доведеним, навіть якщо припустити, що відбір газу не здійснювали безпосередньо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а інша особа, то кримінальне провадження повинно не закриватись, а далі розслідуватись до встановлення особи яка його вчинила. Також зазначає, що хоча незаконним діями Товариству завдано матеріальних збитків на суму 692 796,20 грн. і у відповідності до ст.55 КПК України воно є потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий, на порушення цих вимог, потерпілим його не визнав.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, про доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, пояснення представника Товариства на підтримання апеляційних вимог, перевірив матеріали провадження за скаргою, обговорив доводи апеляційної скарги і вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення прокурор, слідчий, порядком, передбаченим статтями глави 22 КПК України, повідомляє їй про підозру, після чого прокурор у найкоротший строк зобов`язаний здійснити одну з дій, передбачених у ч.2 ст. 283 цього Кодексу: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення або не встановлені достатні докази для підтвердження винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, кримінальне провадження, відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 284 КПК України, закривається. Абзацом другим цієї ж норми кримінального процесуального закону передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить, у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості, дванадцять місяців. Відповідно до класифікації злочинів, наведеної у статті 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 188-1 цього Кодексу, є злочином невеликої тяжкості.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, за ознаками ч.1 ст. 188-1 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 22.06.2016 на підставі звернення в.о. інспектора з обліку газу ПАТ «Закарпатгаз» ОСОБА_11 про виявлення на території кафе-готелю «Смерекова хижа» по АДРЕСА_1 незаконної врізки в центральний газопровід цього села, яке здійснив ОСОБА_8 .

Здійснивши досудове розслідування впродовж строку, який значно перевищує передбачений у ч.1 ст. 219 КПК України, та вичерпавши всі можливості отримати докази, достатні для підтвердження винуватості ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , рівно і будь-якої іншої особи в суді, слідчий кримінальне провадження закрив, виклавши у постанові від 27.09.2018 докладні мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, відповідно до ч.5 ст. 110 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303, ст. 306 КПК рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому провадженні може бути оскаржене потерпілим. Така скарга розглядається слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст. 26 КПК слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя розглянув скаргу представника Товариства на постанову слідчого, перевірив матеріали кримінального провадження № 0000513 і з`ясував, що вина будь-якої особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-1 КПК України, наявними в ньому доказами не доведена. Відомостей про не перевірені слідчим фактичні дані, які доводили б протилежне або відомостей про їх джерела потерпілий або його представник ні слідчому судді ні суду апеляційної інстанції не надали.

У статті 404 КПК передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Доводів про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, в тому числі прав потерпілого під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження апеляційна скарга не містить.

Отже, Апеляційний суд виходить з того, що слідчий суддя з дотриманням передбаченої законом процедури з`ясував всі обставини, на перевірці яких наполягав потерпілий у скарзі і під час її розгляду в судовому засіданні.

За своєю формою і змістом ухвала слідчого судді вимогам ст. 372 КПК відповідає.

Твердження про доведеність факту викрадення, на чому наполягає представник Товариства, апеляційний суд, як підставу для скасування оскаржених постанов слідчого судді і слідчого, не приймає, оскільки навіть доведеність такого факту сама по собі може свідчити про подію кримінального правопорушення, однак не є достатньою для підтвердження винуватості конкретної особи, зокрема ОСОБА_8 , у його вчиненні та продовження досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ПАТ «Закарпатгаз» ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду від 05.12.2018, якою залишено без задоволення скаргу представника ПАТ «Закарпатгаз» на постанову слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 27.09.2018 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22.06.2016 під № 0000513, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: