Справа № 183/5216/18
№ 1-кп/183/1073/18
В И Р О К
іменем України

09 листопада 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вила Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

10 серпня 2015 року, наказом №157 (по особовому складу) командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду заступника начальника штабу батальйону.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно ст. ст. 11, 16, 26, 27, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, про все що сталося з ним доповідати безпосередньому командиру.

Відповідно до п.п. 2.3.1, 8.1, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року Департаментом профілактики правопорушень МВС України, видаються дозволи на придбання, перевезення зброї, боєприпасів до неї та вибухових матеріалів і речовин, а саме на бойову нарізну зброю воєнних зразків або виготовлену за спеціальним замовленням, гладкоствольну вогнепальну зброю, бойові припаси до цих видів зброї.

Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17 червня 1992 року, затверджено перелік видів майна, яке не може перебувати у власності громадян, до якого входить: зброя, бойові припаси, бойова і спеціальна військова техніка, вибухові речовини й засоби вибуху.

У червні 2017 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у лісопосадці в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, побачив предмети, які відносяться до категорії вибухових речовин, а саме: одноосновний бездимний порох. Тоді ж у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне поводження із вибуховими речовинами. Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підібрав їх, вчинивши в такий спосіб придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Також, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел на зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, з червня 2017 року незаконно зберігав одноосновний бездимний порох, за адресою: АДРЕСА_1 гаражне приміщення № НОМЕР_2 .

04 червня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №183/3199/18) від 06 червня 2018 року, проведено обшук у ОСОБА_3 , за адресою: гаражне приміщення № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Лісний 2» в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області. В ході обшуку, за вказаною адресою, співробітниками поліції виявлено та вилучено: одноосновний бездимний порох вагою 19460г., який відповідно до висновку експерта №1/5.1/2465 від 13.07.2018 року відноситься до категорії вибухових речовин.

Вказані вибухові речовини ОСОБА_3 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, прокурор та підозрюваний узгодили покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати ч.1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 скоїв злочин, який відповідно до вимог ст.. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких.

Між тим, обвинувачений раніше не був судимий, за місцем служби та за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 263 КК України.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину та його наслідків, з урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного та реального усвідомлення про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання у виді позбавленні волі, ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 серпня 2018 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 призначити покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський Апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1