Справа № 461/1071/19
Провадження № 1-кс/461/1371/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 02.01.2019 року.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 02.01.2019 року ним було подано до Львівської місцевої прокуратури №1 та Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву вчинення кримінального правопорушення. Однак, такі відомості не внесені до ЄРДР, що суперечить ст.214 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів, наведених у ній.

Представники суб`єктів оскарження в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 02.01.2019 року скаржник подав до Львівської місцевої прокуратури №1 та Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області скаргу (повідомлення) вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.367, 397 КК України.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Згідно розділу 2 пункту 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).
З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2019 року не розглянута належним чином, а саме розглянута в порядку законодавства, яке регулює питання звернення громадян, приходжу до переконання, що посадовими особами Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області не було вжито належних заходів щодо розгляду заяви скаржника, відтак скарга підлягає до часткового задоволення та слід зобов`язати уповноважених осіб Прокуратури Львівської області розглянути заяву ОСОБА_3 від 02.01.2019 року, в порядку, передбаченому ч.1 ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянути скаргу (повідомлення) адвоката ОСОБА_3 з дотриманням ст.214 КПК України та повідомити автора скарги (повідомлення) про прийняте рішення у спосіб та в порядку визначеному КПК України.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4