19.03.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
19 березня 2019р. Справа №642/2832/18-к Провадження 1-кп/642/131/19

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачена ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні за статтею ст.110 ч.1, ст..263 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Захистом заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на цілодобовий домашній арешт, проти чого заперечує прокурор.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу, проти чого заперечує захист та обвинувачена.
Враховуючи думку учасників судового кримінального провадження, щодо заявлених клопотань, суд вважає:
Статтею 331 КПК України визначено:
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченої, покарання, яке загрожує обвинуваченої у разі визнання її винуватою, а також дані про особи обвинуваченої, яка є пенсіонером, обвинувачуються у умисному злочині, вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Вирішуючи клопотання захисту, суд вважає, що воно не відповідає вимогам ст..331 ч.2 КПК України, а тому не може бути підставою розгляду та не підлягає задоволенню.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 строком на шістдесят днів.
Керуючись ст. 331, 336, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.
В задоволені клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до «24.00» год. 17 травня 2019р. з триманням обвинуваченої в установі кримінально-виконавчої системи України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1