ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/190/18 Справа № 202/6492/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовте П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше двічі судимого.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 діб, тобто до 18 годин 29 хвилин 15 грудня 2018 року.

Визначено відносно підозрюваного ОСОБА_6 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 147 280 грн.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_6 встановленої застави у розмірі 147 280 грн., постановлено вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, а також виконувати обов`язки на строк до двох місяців:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню окрім, як при проведенні слідчих дій.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що підозрюваний одружений, має місце проживання, має на своєму утриманні малолітню дитину, однак ОСОБА_6 не працевлаштований, постійного доходу не має, раніше до кримінальної відповідальності притягався за аналогічний злочин, знов підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значенні для даного кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі:

- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що судовий розгляд клопотання слідчого проведено з порушенням вимог ч.1 ст. 193 КПК України. Так, клопотання слідчого було погоджено з прокурором ОСОБА_8 , однак в судовому засідання приймав участь прокурор ОСОБА_9 , який свої повноваження не підтвердив, та докази суду не надав.
На його думку, судовий розгляд було проведено з порушенням вимог п.6 ч.2 ст. 193 КПК України та порушено право підозрюваного на захист та дослідження в суді речових доказів, показань, на які посилається прокурор, оскільки при судовому розгляді клопотання докази не досліджувались взагалі. Судом першої інстанції взято до уваги лише те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що на думку суду свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вважає, що органом досудового розслідування та прокурором не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі перешкоджав чи буде перешкоджати слідству, може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для даного кримінального провадження чи незаконно впливати на свідків, або вже зробив зазначені дії, чи намагався зробити.
Крім того, на думку захисту, судом першої інстанції необґрунтовано та безпідставно визначено розмір застави в сумі 147 280 грн., яка є завідомо непомірною для підозрюваного, оскільки до клопотання слідчого не було надано доказів про майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців, місця роботи, репутацію та наявність судимостей.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який прохав залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримані в повному обсязі. Слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст.184 КПК України та дійшов висновку, що зазначені у клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовані, вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, розглянув можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, та надані матеріали кримінального провадження.

Судом вірно враховано що ОСОБА_6 , раніше був засуджений за аналогічний злочин, але висновків не зробив, та знову вчинив корисливий злочин.

Як встановлено журналом судового засідання, судовий розгляд проведено в повному обсязі, з дотриманням прав підозрюваного, а також по справі були досліджені всі необхідні дані та надані докази, по яким судом зроблений правовий висновок, на підставі якого було обгрунтовано прийнято ухвалу, у зв`язку з чим доводи апелянта про відсутність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та неконкретності підозри колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зазначені в апеляційній скарзі підстави були враховані судом під час вирішення питання про можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними, і запобігти їхньому уникненню неможливо.

Обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст.ст.177,178 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги захисника, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: