ВИРОК №1кп/243/315/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 243/78/19
28 січня 2019р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина Україна, з вищою освітою, виконуючого обов`язки директора ДП «Слов`янська гідрогеологічна режимно-експлуатаційна станція» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.240 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Наказом №41-к від 26.09.2016р. Голови правління закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоров-ниця», ОСОБА_5 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора дочірнього підприємства «Слов`янської гідрогеологічної режимно-експлуатаційної станції» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (далі ДП «СГГРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»), розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Героїв праці 41.
Згідно з п.п.6.9.1 статуту ДП «СГГРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», п.п.14.1, посадової інструкції:
- директор безпосередньо керує діяльністю підприємства, несе персональну відповідальність за результати роботи підприємства, виконання договорів і угод, укладених від імені підприємства;
- директор несе відповідальність у відповідності з діючим законодавством персонально за результати роботи підприємства та за порушення умов контракту;
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи виконуючим обов`язки директора ДП «СГГРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», був наділений адміністративно - господарськими та організаційно - розпорядчими функціями і був службовою особою юридичної особи приватного права.
Відповідно до п.2.1 статуту ДП «СГГРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», одним із видів діяльності підприємства, є забезпечення загальнодержавних інтересів при розробці та охороні від забруднень і псування родовищ природних лікувальних ресурсів (лікувальних грязей, мінеральних вод та ропи), а також забезпечення санаторно-курортних установ і підприємств ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», та за договором, установ інших міністерств і відомств природними лікувальними ресурсами та іншими препаратами, створеними на їх основі, необхідної якості і встановленої кількості.
06 червня 2013 року Державною службою геології та надр України ДП «СГРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» надано спеціальний дозвіл №5788 на користування надрами, а саме видобування мінеральних вод (розсолів).
Відповідно до переліку корисних копалин загальнодержавного значення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994р. №827 до корисних копалин загальнодержавного значення відносяться підземні води:
-мінеральні (лікувальні, лікувально-столові, природні столові);
-питні (для централізованого водопостачання, для нецентралізованого водопостачання);
-промислові;
Відповідно до вимог ст.38,39 Закону України «Про охорону навколишнього середовища»:

- використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів;
- в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
- природні ресурси в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду відносяться до природних ресурсів загальнодержавного значення.
15 лютого 2016 року між ДП «СГГРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» в особі директора ОСОБА_6 «Постачальник» та ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт»» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» в особі генерального директора ОСОБА_7 «Покупець» укладено договір поставки мінеральних ресурсів №1/16. Предметом договору є наступне - «постачальник» зобов`язується передати у власність «покупця» мінеральні ресурси: мінеральну воду, найменування, кількість, ціна, яких вказана у видатковій накладній, а «покупець» зобов`язується прийняти і оплатити замовлену продукцію на умовах діючого договору.
26 грудня 2017 року на підставі Постанови КМУ від 30.05.2011р.№615 підпункту 1 пункту 22, а також ст.ст.24, 28 КУ «Про надра» дія спеціального дозволу №5788 на користування надрами, а саме видобування мінеральних вод (розсолів), тимчасово припинена.
Так, в період час з 13.12.2017р. до 01.11.2018р. ОСОБА_5 будучи службовою особою юридичної особи приватного права - в.о. директора ДП «СТРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», діючи навмисно в порушення п.п.2-5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», ст.ст.15-23 Кодексу України «Про надра», усвідомлюючи, що дія дозволу №5788 на видобування мінеральних вод (розсолів) тимчасово припинена, здійснював незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - мінеральних вод ( розсолів) зі свердловин №3607, розташованої на території ДП «СТРЕС» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» за адресою: м. Слов`янськ, вул. Г. Праці, 41.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується за ч.1 ст.240 КК України, тобто незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.
21 грудня 2018 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони та обвинувачений і його захисник з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення за ст.240 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100гривень.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_8 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.240 КК України, щиро розкаювався у скоєному, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди.

Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Так, згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції ст.240 ч.1 КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу підозрюваного, обставин, що пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання де характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 грудня 2018 року, укладену між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000101 від 25.07.2018р.

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України та призначити покарання в вигляді штрафу в доход держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1