Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/4441/2018 Справа №641/8848/18
УХВАЛА
26 грудня 2018 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2018, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді поліцейського сектору патрульної поліції № 1 ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», статей 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію» є працівником поліції, тобто працівником правоохоронного органу, знаходячись у добовому наряді, у форменому одязі та табельною вогнепальною зброєю, виконуючи свої службові повноваження, приблизно о 22:30 викликаний черговою по залу-вокзалу - ОСОБА_7 до вестибюлю № 2 станції метрополітену «Центральний Ринок» за адресою: м. Харків, просп. Машинобудівників, 2-М. Прибувши за місцем виклику, ОСОБА_6 побачив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та гучно лаялись в бік ОСОБА_7 , яка забороняла останнім користуватись метрополітеном в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, ОСОБА_6 , роз`яснив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що згідно з пунктом п.п. 4.2.8 «Правил користування Харківським метрополітеном», затверджених рішенням Харківської міської ради № 957/17 від 20.12.2017, входити на станцію у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, заборонено та ознайомив останніх з правилами користування Харківським метрополітеном, які знаходились на стенді вестибюлю, після чого неодноразово висловив законну вимогу до останніх покинути вказану станцію.
ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником поліції, тобто працівником правоохоронного органу, почали вести себе агресивно, безпідставно висловлювались в адресу ОСОБА_6 словами грубої нецензурної лайки, погрожували йому фізичною розправою та звільненням зі служби. Не виконуючи законні вимови поліцейського, намагались пройти на платформу станції через турнікет. ОСОБА_6 не припиняючи вимагати від ОСОБА_8 та ОСОБА_5 покинути станцію, став перед турнікетом, загородивши прохід останнім. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи кількісну перевагу, продовжуючи погрози фізичною розправою, почали оточувати та затискати ОСОБА_6 , який відчуваючи реальну загрозу життю та здоров`ю, попередив останніх про те, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію», він має при собі табельну вогнепальну зброю (пістолет) та буде його застосовувати згідно ч.5 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію». Після чого, ОСОБА_5 , який знаходився, поруч з ОСОБА_6 на відстані приблизно 45-50 см, з боку де розташована зброя, а саме з правої сторони, ще більш скоротивши відстань до ОСОБА_6 , різко протягнув свою ліву руку до зброї. Після цього, ОСОБА_6 відштовхнув від себе ОСОБА_5 , відвернувши можливість заволодіти зброєю. В цей час, ОСОБА_8 , який знаходився з лівої сторони від ОСОБА_6 , своєю правою рукою наніс йому один удар в голову, а саме у скроневу область з ліва. Після цього, ОСОБА_5 , схопивши ОСОБА_6 своєю лівою рукою за комірець форменого бушлату, потягнув до себе, притиснувши до тулуба, почав утримувати, надаючи можливість ОСОБА_9 наносити удари ОСОБА_6 .. Після цього, ОСОБА_8 , схопивши ОСОБА_6 за шию, своєю лівою рукою, застосувавши відносно останнього прийоми боротьби, затиснувши голову, та в той же час, ОСОБА_5 , розташовуючись попереду, вхопивши ОСОБА_6 руками за верхню частину форменого бушлату, під силою власної ваги, потягнувши на себе, повалив останнього на підлогу. Після чого, не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 розташовуючись праворуч, тримаючи своєю лівою рукою за комірець бушлату, наніс ОСОБА_6 правою рукою не менше 5 ударів в обличчя з правої сторони.
22.12.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважають, що зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні підозрюваною кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345, ч.2 ст.342 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Прокурором та слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст.345, ч. 2 ст. 342 КК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №3561/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
При розв`язанні даного клопотання, суд враховує, щоОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування, вчинив злочин в період іспитового строку, може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Вказане свідчить про кримінальну спрямованість поведінки підозрюваного та стійке небажання стати на шлях виправлення.
Зазначені обставини, за переконанням суду, свідчать про суспільну небезпечністьОСОБА_5 , у зв`язку з чим слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання, передбачених статтею 177 КПК України ризикам,виключає застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, а тому в задоволенні клопотання підозрюваного, суд відмовляє та вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Крім того, виходячи з викладеного у клопотанні, вважаю за належне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідні обов`язки
З метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, беручи до уваги вищевикладене та керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання підозрюваного щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту -відмовити.
Клопотання слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України задовольнити.
Строк тримання під вартою обраховувати з моменту проголошення, тобто з 26 грудня 2018 року з 17 години 10 хвилин.
Строк дії ухвали до 23 лютого 2019 року.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти після внесення застави на вказаний рахунок, згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
-не відлучатися із м. Харків та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.
Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків доручитислідчому СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та прокурору Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1