Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/143/2019 Справа № 641/1531/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_3

Потерпілого ОСОБА_4 ,

Захисника адвоката ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000504 від 01.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панютине Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 23.02.2018 близько 23:30, знаходячись на сходовому майданчику 7 поверху під`їзду № 4 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин з маловідомим ОСОБА_4 , знаходячись навпроти останнього, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока ОСОБА_4 , після чого наніс ще близько 3-4 ударів кулаком правої руки в область голови останнього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 , заподіяні тілесні ушкодження, а саме: синець в правій навколоочній ділянці, садно в лівій скроневій ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 23.02.2018 приблизно о 23:30, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , хтось почав стукати у вхідні двері його квартири. Він увімкнув камеру, яка направлена на вхідні двері у квартиру, та побачив сусіда ОСОБА_7 , який кулаками рук та ногами стукає у вхідні двері. Підійшовши до дверей, він попросив ОСОБА_7 перестати стукати у двері, та сказав, що він одягнеться та виїде до нього. Одягнувши штани, він відкрив двері, та сказав ОСОБА_8 , щоб останній перестав стукати, на що ОСОБА_9 почав кричати на нього, щоб він виходив. Після його відмови виходити, ОСОБА_9 почав бійку, внаслідок чого, він наніс ОСОБА_8 близько 2-3 ударів кулаками рук в область голови. Зазначив, що він не мав умислу нанести тілесні ушкодження, а тільки захищався від спроби ОСОБА_7 нанести йому тілесні ушкодження.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю знайшла своє підтвердження сукупністю доказів, які досліджені у судовому засіданні, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні, який пояснив, що 23.02.2018 він повернувся додому за адресою: АДРЕСА_3 , та побачив біля дверима своє квартири недопалки з усього під`їзду. ОСОБА_10 неодноразово підкидував до його квартири недопалки та погрожував йому фізичною розправою. Він зрозумів, що це дії ОСОБА_6 та підійшов до квартири АДРЕСА_4 , де мешкав останній, та постукав у двері. ОСОБА_10 , вийшов на сходовий майданчик та вони почали розмовляти, приблизно через 20-30 хвилин, останній наніс йому удар кулаком руки в область голови, після чого він наніс ще близько 3-4 ударів кулаком правої руки в область голови;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні, пояснила, що 23.02.2018 приблизно о 23:00, її син з невісткою повернулись додому за адресою: АДРЕСА_3 . Першою додому зайшла невістка, а питання де її син ОСОБА_9 , вона сказала, що він затримався в під`їзді. Вийшовши на сходовий майданчик, вона побачила свого сина ОСОБА_7 , який перебував на сходовому майданчику та сидів навприсядки, а ОСОБА_10 стоячи над ним нецензурно лаявся в його бік. Вона підійшла до них та намагалась стати між ними, однак ОСОБА_10 відштовхнув її та наніс її сину ОСОБА_8 ще близько двох ударів кулаками рук в область голови. На її крики на сходовий майданчик вибіг її чоловік, після чого ОСОБА_10 забіг до своєї квартири та замкнув двері;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні, пояснила, що вона мешкає з ОСОБА_6 в цивільному шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 . 23.02.2018 близько 23:30 вона почула стук у двері, увімкнувши камеру, яка направлена на вхідні двері квартири, побачила чоловіка, який стукає у двері. ОСОБА_10 повідомив їй, що це сусід та почав збиратися, щоб вийти на сходовий майданчик. Відчинивши вхідні двері квартири, вона не бачила, що відбувалось на сходовому майданчику, оскільки двері закривали огляд камери. Повернувшись, ОСОБА_10 повідомив, що вдарив ОСОБА_7 , оскільки той намагався зайти до квартири;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні, пояснив, що 23.02.2018, близько 23:20, він перебував у своїй кімнаті за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 . Почув, що на сходовому майданчику відбувається сварка. Вийшовши на сходовий майданчик, він побачив, свого сина ОСОБА_7 сидячим біля ліфту, а ОСОБА_10 в цей момент замахується на нього. Його дружина в цей час стояла між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Одразу як він вийшов, ОСОБА_10 забіг до квартири та замкнув двері;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні, пояснила, що 23.02.2018, приблизно об 23:00 вона з чоловіком повернулась додому. Вона зайшла в квартиру, а її чоловік ОСОБА_9 залишився на сходовому майданчику. Трохи згодом, вона почула крики, та вийшла на сходовий майданчик, де побачила ОСОБА_7 який лежав біля ліфту. Згодом, ОСОБА_9 розповів їй, що ОСОБА_10 наніс йому тілесні ушкодження.

Крім пояснень потерпілого та свідків у судовому засіданні, винуватість ОСОБА_6 підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:

-заявою ОСОБА_4 про вжиття заходів до ОСОБА_6 , який 23.02.2018 року заподіяв йому тілесні ушкодження;

-даними з копії картки виклику швидкої допомоги, згідно якої до ОСОБА_4 виїжджала швидка допомога 24.02.2018 року об 01.15 год до 01.23 год.;

-даними протоколу слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 2 березня 2018 року під час якого останній показав та розказав про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6

-даними висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 175-2018 від 27.02.2018 року, даними висновку судово-медичної експертизи № 09-1364/2018 року від 12.03.2018 та даними висновку судово-медичної експертизи № 09-1365/2018 від 12.03.2018, згідно яких ОСОБА_4 заподіяні синець в правій навколоочній ділянці та садно в лівій скроневій ділянці, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар-стиснення, за винятком садна, яке утворилося за механізмом тертя-ковзання та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень і показання ОСОБА_4 , які надані ним під час проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним.

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього з участю свідка ОСОБА_11 від 5 березня 2018 в ході якого вона показала та розповіла про обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

Проаналізувавши приведені докази у їх сукупності, суд вважає, що доводи ОСОБА_6 щодо його захисту від ОСОБА_4 повністю спростовані, жодних доказів, з яких суду можливо було зробити висновок, що з боку ОСОБА_4 була створена обстановка, яка б давала підстави ОСОБА_6 вважати, що існує реальна загроза його життю або здоров`ю не надано. Також суд бере до уваги, що у ОСОБА_6 були відсутні будь які тілесні ушкодження, що також свідчить про невчинення ОСОБА_4 неправомірних дій щодо обвинуваченого. Щодо місця, де вчинено кримінальне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив його саме на сходовому майданчику 7 поверху під`їзду № 4 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а версія обвинуваченого, що тілесні ушкодження він заподіяв знаходячись у себе у квартирі не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки навіть дружина обвинуваченого ОСОБА_12 не підтвердила вказану обставину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, страждає на сахарний діабет типа 1.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання по справі відсутні.

За таких обставин, для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме ця міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн. ( вісімсот п`ятдесят грн.).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1