Справа № 585/562/19
Провадження № 1-кп/581/15/19
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності прокурора з групи прокурорів ОСОБА_3 , еповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника за призначенням ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 29 листопада 2018 року, за обвинувальним актом, складеним Роменською місцевою прокуратурою Сумської області,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засідання від прокурора ОСОБА_7 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, яке мотивувалося тим, що зазначений неповнолітній на стадії досудового розслідування вмотивовано обвинувачується в умисному заволодінні 29 листопада 2018 року близько 18 год. 30 хв. поблизу кафе «Фаворит» по вул. Прокопенка, 43 в м.Ромни за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства небезпечним для життя, мобільним телефоном та барсеткою чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 500 грн., дві банківські картки, паспорт громадянина України, належні потерпілому ОСОБА_8 , а також на даний час установлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 2), 3), 5) ст. 177 КПК України. Зазначав, що необхідність застосування такого виняткового запобіжного заходу доводиться необхідністю запобігти спробам ОСОБА_4 переховуватися від суду, знищити викрадене майно, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування наявності вказаних ризиків прокурор зазначав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає достатньо підстав вважати, що без обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, обвинувачений відмовився вказати на місцезнаходження майна потерпілого і, перебуваючи на свободі, може знищити майно потерпілого; з огляду на невизнання винуватості обвинуваченим та відмову давати показання, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному провадженні, а також зазначений неповнолітній підозрюється у вчиненні умисного насильницького злочину проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення протиправних дій та дає підстави вважати, що перебуваючи на свободі, він може вчинити інший злочин. До цього, прокурор зазначав, що інший, більш м`який вид запобіжного заходу, не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Прокурор з групи прокурорів ОСОБА_3 підтримав подане іншим прокурором з групи прокурорів подане клопотання з вищевикладених підстав.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 заперечували проти його задоволення. Зокрема, захисник ОСОБА_6 зазначав про відсутність належних та допустимих доказів обгрунтованості підозри його підзахисному, жоден з наведених прокурором ризиків не підтверджено відповідними засобами доказування, також є невмотивованою винятковість застосування найсуворішого за обмеженнями запобіжного заходу у виді тримання під вартою неповнолітнього ОСОБА_4 . Також зазначав про те, що на стадії досудового розслідування допущені порушення права на захист при збиранні органом досудового розслідування доказів відносно його підзахисного.

Законний представник ОСОБА_5 , підтримав позицію захисника ОСОБА_6 .

Суд, з`ясувавши думку учасників судового процесу з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали поданого клопотання та кримінального провадження 0000990, приходить до наступних висновків та встановлених обставин.

Судом установлено, що 29 листопада 2018 року до ЄРДР внесено відомості за фактом заволодіння ОСОБА_4 29 листопада 2018 року близько 18 год. 30 хв. поблизу кафе «Фаворит» по вул. Прокопенка, 43 в м.Ромни, за попередньою змовою з особою, провадження по якій виділено в окреме провадження, із застосуванням насильства небезпечним для життя, мобільним телефоном Леново А-1000 та барсеткою чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 500 грн., дві банківські картки, паспорт громадянина України, належні потерпілому ОСОБА_8

29 листопада 2018 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

30 листопада 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).

З практики Європейського суду з прав людини, зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року зазначеного суду у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вбачається, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, при цьому наявність доказів на даному етапі не повинна бути достатньою для забезпечення засудження, а повинна лише виправдовувати подальше розслідування.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (про це наголошується у п. 264,280,283 рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

При цьому, слід зазначити, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» (п. 55 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1994 року у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

На думку суду, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин, зокрема, із ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2019 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з ухвали Сумського апеляційного суду від 14 січня 2019 року, в яких наявні посилання на відповідні матеріали кримінального провадження, включаючи, показання потерпілого, наданими ним на досудовому розслідуванні вищевказаного кримінального провадження. Ці обставини будуть предметом окремого та ретельного дослідження на стадії судового розгляду даного кримінального провадження.

Разом із цим, доведеним суд уважає наявність лише ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 з огляду на досліджені характеризуючи дані та відомості, зібрані на стадії досудового розслідування, двічі протягом 2018 року повідомлявся про підозру у груповому вчиненні тяжких злочинів проти власності, які частково пов`язані зі спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим, що сукупно свідчить про потенційну схильність зазначеного неповнолітнього до систематичного вчинення протиправних дій.

Інші три ризики, на думку суду, є непідтвердженими належними та допустимими засобами доказування, а тому слід уважати, що вони ґрунтуються лише на бездоказових припущеннях сторони обвинувачення. Зокрема, суд уважає, що прокурором не доведено неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого у кримінальному провадженню на стадії досудового розслідування по ухиленню і переховуванню від органів досудового розслідування та суду, намірів чи фактичних дій по незаконного впливу на свідків та потерпілого, а невідшукання і невстановлення місцезнаходження речового доказу у виді мобільного телефону марки «Леново А-1000» на стадії досудового розслідування з листопада 2018 року та гіпотетична ймовірність знищення цього майна у разі неутримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого суд взагалі не може розглядати в якості ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на це, обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_4 на стадії підготовчого судового засідання у вищевказаному провадженні є необхідною мірою, метою якої є запобігання зазначеному вище ризику доведеним прокурором. Суд також зазначає, що прокурор не довів винятковості застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою для неповнолітнього обвинуваченого з огляду на попередньо з`ясовані фактичні обставини кримінального провадження, досліджені характеризуючі дані неповнолітнього та його дійсну та попередню процесуальну поведінку (ч.2 ст. 492 КПК України).

На думку суду, цілодобовий домашній арешт обвинуваченого за місцем його проживання в м.Ромни строком на два місяці забезпечить належну процесуальну поведінку під постійним підсиленим контролем законного представника ОСОБА_5 , матір`ю неповнолітнього, оскільки тримання під вартою з подальшим спливом часу може негативно позначитися на психічному й фізичному здоров`ї неповнолітнього обвинуваченого, дозволить йому підготуватися до захисту в суді та частково обмежить його особисту свободу та свободу пересування.

З огляду на це, клопотання прокурора в цій частині підлягає до часткового задоволення. При цьому, відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України до обвинуваченого у даній справі слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишити житло у м.Ромни із доставкою його до місця проживання після закінчення чи оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні з послідуючим звільненням з-під варти з покладанням на нього додаткових обов`язків процесуального характеру.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд також ураховує те, що ОСОБА_4 :

- у 2018 році притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, на даний час підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які відповідно ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна;

- він не має хронічних захворювань, має неповнолітній вік, є фізично здоровим, виховується у неповній сім`ї матір`ю, дідом та бабою;

- є неодруженим, дітей не має, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , є учнем 2-го курсу ПТУ-16 м.Ромни, раніше до нього не застосувалися приводу до органів досудового розслідування, прокурора чи суду. Також як встановлено з досліджених матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_4 до затримання його співробітниками поліції в м.Ромни не вчиняв спроб втечі, впливу на потерпілого чи іншого перешкоджання досудовому розслідуванню.

На думку суду, прокурором не доведено, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку неповнолітнього обвинуваченого та запобігти вище установленому ризику. На думку суду, з огляду на тяжкість інкримінованого неповнолітньому діяння, особливості його групової поведінки при обставинах викладених у повідомленні про підозру та наслідків для потерпілого, що настали, його характеризуючи дані щодо ухвалення відносно нього обвинувального вироку у 2018 році, на даний час суспільний інтерес по забезпеченню громадського порядку та усунення потенційних протиправних проявів з боку неповнолітнього обвинуваченого при обраному йому запобіжному заході у виді цілодобового домашнього арешту врівноважується і досягає справедливого балансу з правом останнього на частково обмежену особисту свободу та свободу пересування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-184, 193-197, 217, 314-317, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Обрати відносно неповнолітньому обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Ромни Сумської області, у кримінальному провадженні №585/562/19 (провадження №1-кп/585/184/19) щодо його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`явитись до суду (до прокурорів з групи прокурорів чи слідчих з групи слідчих у даному кримінальному провадженні (у разі наявності процесуальної потреби).

Покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду по першому виклику (до прокурорів з групи прокурорів чи слідчих з групи слідчих у даному кримінальному провадженні (у разі наявності процесуальної потреби);

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи навчання;

4) утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 та окремо із ОСОБА_9 ;

5) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали в частині обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 до 21 квітня 2019 року до 16 год. 20 хв. включно.

Ухвалу для виконання направити до Роменського ВП ГУНП в Сумській області в частині контролю за місцем проживання неповнолітньому обвинуваченого; конвойній службі Лебединського ВП ГУПН в Сумській області доручити після закінчення підготовчого судового засідання чи оголошення перерви в ньому доставити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 до місця проживання в АДРЕСА_1 , з послідуючим звільненням зазначеної особи з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , слідчого Роменського ВП ГУПП в Сумській області ОСОБА_10 , в тому числі щодо виконання вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1