Справа № 570/5293/17
номер провадження 1-кп/570/95/2018
У Х В А Л А
05 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

провівши в залі суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню №0001613 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно ухвал Рівненського районного суду Рівненської області обвинуваченим (кожному окремо) обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (кожного окремо) закінчується 15 жовтня 2018 року. Тому прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу кожному з обвинувачених, які належно обгрунтував неможливістю заміни на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачені (кожний окремо) просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт. Захисники підтримали клопотання своїх підзахисних.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до сформованої Европейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону Украини "Про виконання рішень і застосування практики Європейского суду з прав людини", тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі "Рохлина проти Росії", § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008г. у справі "Мамедова проти Росії", § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року. по справі "Харченка проти України", § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі "Долгова проти Росії").
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими і їх захисниками на їх користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.
Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Крім того, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
На даний час підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не відпали.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обрані відносно обвинувачених запобіжні заходи з урахуванням їх тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке їм інкримінується і застосовані запобіжні заходи відносно кожного з обвинувачених кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і меті запобіжного заходу.
Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим (кожному окремо) слід продовжити. ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких; їх дії направлені проти власності потерпілих осіб; за даний злочин передбачено максимальну міру покарання у виді шести років позбавлення волі; дії осіб являють підвищену суспільну небезпеку.
Враховуючи вищевикладене, жоден з запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити ізоляцію свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні від незаконного впливу стосовно них з боку обвинувачених; забезпечити перебування обвинувачених за місцем фактичного проживання та своєчасне їх з`явлення до суду.
Керуючись ст. 331 КПК України
п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченихОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (кожного окремо) строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03 грудня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1