Справа № 206/1446/19
Провадження № 1-кс/206/378/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000231, внесеного 04 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю:

слідчого ОСОБА_3

заступника директора ТОВ «Вартіс» ОСОБА_4
представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна звернувся слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 04 березня 2019 року за ч. 3 ст. 190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 04.03.2019 до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від заступника директора ТОВ «Вартіс» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, що 04.03.2019, невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи продукцією ТОВ «ВАРТІС».

В ході допиту представника потерпілого ТОВ «Вартіс» - ОСОБА_4 , останній пояснив, що в кінці листопада 2018 року ТОВ «Вартіс» замовило у підприємства ТОВ «Залізний рух» партію залізних труб-профілів, загальною вагою 11995 кг. Для транспортування металопрокату ТОВ «Вартіс» укладено договір з ФОП « ОСОБА_7 » від 18.02.2018. Задача ФОП « ОСОБА_7 » полягала у відшукуванні автомобіля, який здійснить транспортування металопрокату з ТОВ «Залізний рух» м. Запоріжжя до ТОВ «Вартіс» м. Дніпро, вул. Курсантська, 1Ж.

28 лютого 2019 ФОП « ОСОБА_7 » уклав договір-заявку на транспортування вантажу 2802/4 з ФОП « ОСОБА_8 ». Згідно договору - заявки ФОП « ОСОБА_8 » повинна надати водія разом з автомобілем для транспортування металопрокату.

28 лютого 2019 ФОП « ОСОБА_8 » уклала договір з Українсько-Кіпрським підприємством «ЛІГА» №39-14 на транспортування металопрокату.

ТОВ «Ліга» згідно договору № 39-14 від 28.02.2019 надало водія ОСОБА_9 на вантажному автомобілі ДАФ» д/н НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 .

01 березня 2019 автомобіль «ДАФ» д/н НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 прибув у м. Запоріжжя та на території ГОВ «Залізний Рух» металопрокат був завантажений у відповідності до листа завантаження №3 від 01.03.2019 та мав бути транспортований у м. Дніпро, вул. Курсантська, 1Ж.

04 березня 2019 від логістів ТОВ «Вартіс» стало відомо, що металопрокат не було транспортовано до ТОВ «Вартіс», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська 1Ж. Під час з`ясування обставин ОСОБА_4 стало відомо, що автомобіль «ДАФ» д/н НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , здійснив розвантаження металопрокату за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 4Б.

За вказаною адресою, чоловік який представився ОСОБА_5 , вийшов до ОСОБА_4 та повідомив, що металеві вироби, які були розвантажені він придбав у експедитора ТОВ «Вартіс» на ім`я « ОСОБА_10 », який супроводжував водія ОСОБА_9 за 206480 гри.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що він працює водієм. 28.02.2019 в програмі «ЛАРДІ-ТРАНС» він отримав замовлення на перевозку вантажу з м. Запоріжжя. 01.03.2019 йому завантажили металеві труби у 12 пачках вагою близько 20715 кг. В цей же день, він розвантажив металопрокат за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 4Б. Розпорядження водій отримав на розвантаження металопрокату від невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , який представився співробітником ТОВ «Вартіс».

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_11 , останній повідомив, що 01.03.2019 йому зателефонував раніше не відомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_10 та запропонував придбати металопрокат, на що він погодився, оскільки металопрокат йому потрібний для будівництва ангару, після чого 01.03.2019 приблизно о 15 год. 00 хв., автомобіль «ДАФ» д/н НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , привіз 12 пачок по 81 трубі у кожній, вказаний металопрокат ОСОБА_11 придбав за 206480 гри., грошові кошти він передав чоловіку на ім`я ОСОБА_10 , який представився експедитором.

05 березня 2019 слідчим СВ Самарського ВИ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 4Б, оглянуто та вилучено: 12 пачок металевих труб (прямокутної форми), у кожній з яких наявні по 81 трубі, які перебувають у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та винесена вмотивована постанова про визнання металопрокату, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 4Б, речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, слідчий просить накласти арешт на 12 пачок металевих труб (прямокутної форми), у кожній з яких наявні по 81 трубі, які перебувають у володіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання слідчого погодженого із з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив у випадку накладення арешту на майно передати його на відповідальне зберігання власнику ТОВ «Вартіс».

Представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що його довіритель, з метою будування ангару, придбав у невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , який представився експедитором, металопрокат, за який сплатив грошові кошти в сумі близько двохсот тисяч гривень. Накладної на зазначений прокат він не бачив. Після того, як водій відгрузив придбаний металопрокат на території металобази, ОСОБА_5 стало відомо, що цей метал являється «проблемним». Пізніше, 13 березня 2019 року близько 17 години до ОСОБА_5 приїхав чоловік, який раніше представився ОСОБА_10 та запропонував повернути кошти у розмірі 200 тис. гривень та забрати металопрокат. На таку пропозицію ОСОБА_5 погодився, щоб не втрачати власні кошти та не залишитись без металопрокату.
Заступник директора ТОВ «Вартіс» ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання слідчого не заперечував, проте просив передати металопрокат ТОВ «Вартіс» на відповідальне зберігання та не залишати його у ОСОБА_5 ОСОБА_13 написав розписку та повідомлений про відповідальність за збереження металу. Труби належать ТОВ «Вартіс», оскільки були придбані за договором поставки. ТОВ «Вартіс» регулярно співпрацює з ТОВ «Залізний рух». До матеріалів долучено розрахунки з цією компанією. Йому не відомо чому менеджер з постачання не розписався у видатковій накладній. Логістична схема цілком зрозуміла і не викликає сумнівів.
Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши пояснення учасників судового засідання, приходжу до висновку про його повернення прокурору, оскільки воно не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження
Згідно із ч. 5 і ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Таким чином з вищевикладених норм вбачається, що законодавством, за особою, яка звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, закріплено обов`язок надання в його обґрунтування матеріалів чи/або їх копій.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Натомість, вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України слідчим не виконані, внаслідок чого слідчий суддя позбавлений можливості виконати вимоги ст.ст. 172-173 КПК України.

Так, до матеріалів клопотання слідчого про арешт майна долучено протокол огляду від 05 березня 2019 року, згідно якого огляд проводився на території бази, яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 4Б, де було виявлено металеві конструкції у кількості 12 штук по 81 шт. у кожній, проте під час огляду території бази не було залучено не менше двох понятих, що являється порушенням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України. Крім того, зазначений протокол огляду містить відомості, що під час огляду застосовано фотокамеру Sony, проте до клопотання не долучено копії фотознімків, здійснених при огляді території бази та металевих конструкцій.

Також, в обґрунтування клопотання слідчим було долучено копію постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 05.03.2019, проте зазначена постанова не містить підпису слідчого, а також в ній відсутні відомості щодо місця знаходження металевих труб та осіб, на відповідальне зберігання яких було передано речові докази, оскільки зміст фрази «речові докази … долучити до матеріалів досудового розслідування» не пояснює місцезнаходження цих речових доказів.

Слідчий суддя також вважає за необхідне звернути увагу слідчого на те, що долучена до матеріалів клопотання видаткова накладна № РН-0000165 від 01 березня 2019 року не містить підпису отримання менеджером з постачання ОСОБА_14 товару, що взагалі ставить під сумнів отримання ТОВ «Вартіс» замовлення та позбавляє слідчого суддю встановити належність труб останньому.

Крім того, під час судового розгляду клопотання про арешт майна представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 повідомив, що 13 березня 2019 року близько 17 години ОСОБА_5 повернув металопрокат особі, у якої він його придбав, та отримав назад сплачені ним кошти в сумі близько 200 тис. гривень, що унеможливлює слідчого суддю встановити дійсне місцезнаходження речових доказів та осіб, у володінні яких вони перебувають, а тому зазначені факти також підлягають перевірці органом досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та за неможливість виконання слідчим суддею вимог законодавства при розгляді даного клопотання, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору, як таке, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 223, 234, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000231, внесеного 04 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє уповноважену особу права на повторне звернення з відповідним клопотанням, після усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1