Справа № 516/22/17
Провадження № 1-кс/496/200/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області
у складі: слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що на розгляді судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, в якому заявник є потерпілою особою. Підставами для відводу судді вважає те, що суддя упереджено ставиться до нього, зокрема ОСОБА_5 було проігноровано клопотання про визнання недопустимими доказів - двох ножів, яким стороною обвинувачення штучно створено значення доказів у провадженні для виправдання незаконних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у групі з іншими невстановленими особами з метою пом`якшення їх відповідальності. Такі незаконні дії стали наслідком упередженого ставлення до потерпілого та проявом бажання судді надати допомогу обвинуваченим - дослідити ножі, наявність яких сторона захисту використовує для виправдання злочинних дій. Крім того під час судового розгляду прокурором ОСОБА_8 порушено вимоги ст.ст.2, 9, 56 КПК України, п.п.1, 3 ч.4 ст.19, ч.1 ст.36 Закону України «Про прокуратуру» а також п.п. 1.3, 4, 14.2, 15,18,18.2, 20, 20.1 Наказу Генерального прокурора України №4 від 19.12.2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», однак суддя ОСОБА_5 не звертає на це уваги та неодноразово зверталась до учасників процесу готуватися до дебатів на наступному судовому засіданні, що свідчить про обізнаність судді, що зміни обвинувачення з боку прокурора не відбудеться. Також суддя надає перевагу стороні захисту, а саме: безпідставне тривале очікування обвинувачених, чим порушувались права інших учасників процесу, умовляння Кукоша та Фонтанара з`являтись до суду, відмова у задоволенні клопотань про обрання запобіжного заходу навіть в частини покладення на них певних зобов`язань, тощо. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 просить відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження.
ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, але в своєї заяві просив розглянути заяву про відвід судді без його участі.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 , так як вважає заявлений відвід невмотивованим та безпідставним.
Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про день та місце розгляду клопотання, пояснень з приводу заявленого їй відводу суду не надала.
Вислухавши пояснення прокурора та перевіривши матеріали заяви, суд приходить до наступного.
В силу п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
ОСОБА_4 у своєї заяві вказує на те, що суддею ОСОБА_5 не розглянуто клопотання про визнання недопустимими доказів, що свідчить про бажання судді надати допомогу обвинуваченим, Стосовно цієї підстави відводу, суд приходить до наступного: згідно ч.1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Частина 2 ст. 89 КПК України надає суду право визнати той чи інший доказ очевидно недопустимим, але критерій очевидності є оціночним, та не може бути підставою для встановлення упередженості судді.
Крім того ОСОБА_4 вказує на порушення законодавства прокурором, на які головуюча належним чином не відреагувала, при цьому у своїй заяві наводить лише перелік норм закону, які нібито були порушені, та пов`язує це з бездіяльністю судді. Будь яких конкретних дій або обставин порушення прокурором чинного законодавства не наведено. Тобто відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.
Також заявником зазначено, що суддя ОСОБА_5 надає перевагу стороні захисту, а саме: безпідставне очікування обвинувачених, умовляння Кукоша та Фонтанара з`являтись до суду, відмова в задоволенні клопотань про обрання запобіжного заходу, навіть в частини покладення на них певних зобов`язань.
Згідно ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку. З викладеного в заяві про відвід переліку дій головуючої, відступлення від вказаних вище передбачених законом прав та обов`язків головуючого не вбачається, її дії суд вважає такими, що спрямовані на повне та швидке з`ясування обставин в кримінальному провадженні, прискорення розгляду справи.
Верховний Суд України у листі головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 р. зазначає, що "критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів". Таким чином із матеріалів справи вбачається, що розгляд даного кримінального провадження здійснюється регулярно, з невеликим інтервалом, очікування обвинувачених свідчить лише про бажання ОСОБА_5 провести судове засідання з усіма учасниками справи для дотримання процесуального законодавства. Крім того до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано привід та накладено на грошове стягнення, що вказає на намагання судді ОСОБА_5 дисциплінувати обвинуваченого.
Крім того, суд також констатує, що незгода з рішеннями суду (в даному випадку відмова у задоволенні клопотань про обрання запобіжного заходу навіть в частини покладення на них певних зобов`язань) сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, позаяк кожне рішення суду, зокрема і процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, тобто оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції, і не може даватись будь-якими органами, їх посадовими особами, організаціями, підприємствами і установами, громадянами тощо (Рішення КСУ № 2-рп/2011). Будь-яких фактів, які б свідчили про надання суддею ОСОБА_5 явної для стороннього спостерігача переваги однієї зі сторін процесу, суду не надано.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).
Таким чином, обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження № 000579 від 17.04.2016 року не встановлені, а тому заявлений відвід судді ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75,80,81 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Заяву про відвід судді Теплодарського міського суду Одеської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1