02.05.2019
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
02 травня 2019р. Справа №642/687/18-к Провадження 1-кп/642/189/19

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачений ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою.
В свою чергу захисниками заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
З урахуванням думки учасників судового засідання, судом встановлено:
Статтею 331 КПК України визначено:
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Отже, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, згідно ст.12 КК України, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому відносно фізичної особи, за яки обвинувачений раніше неодноразово був засуджений за злочини вчиненні проти життя та здоров`я фізичних осіб, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень. На теперішній час усі свідки сторони обвинувачення недопитані, а тому, можливість в разі зміни запобіжного заходу впливати на свідків та переховуватися від суду, не змінилась. Суд вважає, обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Отже, суд не може погодитись з правовою позицією захисника, щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж обрано, а також з правовою позицією обвинуваченого, т.я. не яких доказів, яки свідчили про доцільність зміни запобіжного заходу суду захистом та обвинуваченим ненадано.
Підстави яки були враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу не відпали, а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченому на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Керуючись ст. 3141, 331, 336, 372, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.
В задоволені клопотання захисників ОСОБА_4 , щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів обвинуваченому - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 до «24.00» год. 30 червня 2019р. з триманням обвинуваченого в установі виконання покарань України.
Копію ухвали направити до виконання до установи виконання покарань України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1