Справа № 349/20/19
Провадження № 1-в/349/5/19
У Х В А Л А
іменем України

22 січня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву головного лікаря Івано-Франківської обласної психіатричної лікарні №2 про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

учасники судового провадження

представник психіатричної

лікарні ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 , ,

ВСТАНОВИВ :

10 січня 2019 року до суду надійшла заява головного лікаря Івано-Франківської обласної психіатричної лікарні №2 ОСОБА_7 про продовження застосування ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 проходить примусове лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом з 20 грудня 2018 року. За цей час досягнуто незначного прогресу в його лікуванні. Хворий скаржиться на неспокій , тривогу , наявність імперативних галюцинацій , що становить небезпеку для нього та оточуючих. У зв`язку з цим є необхідність продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах відділення із звичайним наглядом з метою досягти ремісії. Лікарі-психіатри вважають доцільним лікування ОСОБА_3 у психіатричному закладі з звичайним наглядом для підтримання його стану здоров`я.
Представник Івано-Франківської обласної психіатричної лікарні №2 ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав з підстав наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви про продовження застосування ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Пунктом 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. N 46/119 "Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги" передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими, суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява головного лікаря Івано-Франківської обласної психіатричної лікарні №2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та ч.3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Встановлено , що 28 листопада 2014 року хворий був госпіталізований в Івано-Франківську обласну психоневрологічну лікарню № 1 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2015 року у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст.15 , ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_3 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. З матеріалів справи вбачається , що в подальшому відповідно до ухвал Івано-Франківського міського суду від 24 вересня 2015 року , 28 березня 2016 року , 16 березня 2017 року , 30 листопада 2017 року , 12 березня 2018 року , 06 серпня 2018 року ОСОБА_3 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру з перебуванням в психіатричному закладі із звичайним наглядом .

10 січня 2019 року на адресу суду надійшла заява головного лікаря Івано-Франківської обласної психіатричної лікарні №2 про продовження застосування ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Обласної психіатричної лікарні №2 від 04 січня 2019 року ОСОБА_3 по психічному стану на час проведення засідання комісії потребує продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом. У хворого ОСОБА_3 діагностовано параноїдну шизофренію, безперервно- прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром з наростаючим емоційно-вольовим дефектом по психопатоподібному типу стійкий до антипсихотиків з дромоманією . Рем. « Д». Незважаючи на проведене лікування стан хворого мало змінився, скаржиться на наплив неприємних думок, періодично відчуває «голоси» наказового характеру , які наказують щось погане робити , що становить небезпеку для нього та оточуючих.У відділенні хворий повністю зайнятий хворобливими переживаннями. Критика до хвороби відсутня .

Правильність та об`єктивність висновків комісії лікарів-психіатрів щодо психічного стану хворого ОСОБА_3 сумнівів не викликають.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»№7 від 03 червня 2005 року звернуто увагу судів на те, що метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК.
Частиною другою ст.95 КК України передбачено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

Враховуючи зазначене, на підставі досліджених матеріалів справи, з метою захисту прав особи, що страждає на психічні розлади і попередження вчинення ним нових суспільно небезпечних діянь, а також лікування і реабілітації, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру з перебуванням в психіатричній лікарні із звичайним наглядом строком на 6 місяців.

Керуючись ст.ст.512, 514 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву головного лікаря Івано-Франківської обласної психіатричної лікарні №2 ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 з перебуванням в психіатричному закладі із звичайним наглядом строком на 6 місяців.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити Івано-Франківській обласній психіатричній лікарні №2 для виконання.

Суддя: ОСОБА_1