Єдиний унікальний номер 725/6739/18
Номер провадження 1-кп/725/310/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Першотравневому районному суді м.Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 надала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування.

Своє клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, не працює, у зв`язку із чим не має постійного джерела доходів. Крім того, ОСОБА_3 інкримінований злочин вчинив у період непогашеної судимості. Вважає, що ризики, визначені ст.177 КПК України не відпали, у зв`язку із чим, просила продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо продовження строків тримання його під вартою. Однак з метою захисту своїх прав та інтересів просив суд призначити йому для проведення судового розгляду захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області, оскільки оплатити послуги адвоката самостійно він не має можливості.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.11.2018 р. обвинувачуваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 січня 2019 року.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" роз`яснив, що при вирішенні питання доцільності застосування (продовження) тримання обвинувачених під вартою, судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», чітко визначено, що, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права., а отже, суд при розгляді клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанаєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення…. Та рішення в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. (п.79), яким акцентовано увагу судів на те, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти…
Враховуючи наведене вище, а також те, що ОСОБА_3 раніше судимий, обвинувачується у скоєнні умисного корисливого злочину, встановлені під час застосування запобіжного заходу ризики на даний час не зменшились, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд не вбачає; будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, судом не встановлено.
Також суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про забезпечення йому права на захист також підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Так, у пункті 3 (с) статті 6 конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод зазначається, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Аналогічна норма міститься і у пункті d частини 3 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, відповідно до якої кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до п.7 ч1 ст.14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" право на безоплатну правову допомогу має особа, у кримінальному провадженні, стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник призначається судом для здійснення захисту за призначенням.

З огляду на зазначене, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити захисника з числа захисників Чернівецького обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для недопущення порушення права обвинуваченого на захист.

Крім того, судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Першотравневому районному суду м.Чернівці, підстав для його закриття немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. При його затвердженні прокурором дотримано вимог закону.

Угод про визнання винуватості та про примирення між потерпілим та обвинуваченим у порядку ст.ст. 468-475 КПК України.

Суд, заслухавши думку всіх присутніх в підготовчому судовому засіданні учасників процесу, вважає, що вказане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5,7,49,199,314,350 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України призначити до судового розгляду на 11:00 год. 21 січня 2019 року в залі судових засідань Першотравневого районного суду м.Чернівці у відкритому судовому засіданні.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор до 60 (шістдесяти) діб, тобто до 10 березня 2019 року.
Копію ухвали надіслати до Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» для виконання.
Забезпечити захист прав обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Чернівці, громадянина України, українця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , шляхом призначення йому захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області, явку якого забезпечити в судове засідання, призначене на 11:00 год. 21 січня 2019 року, в приміщенні суду за адресою: м.Чернівці, вул.Головна, 105 каб.8.

Копію ухвали надіслати Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області (м.Чернівці, вул.В.Аксенина, 5).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1