Справа № 133/2369/17
Провадження №11-кп/801/175/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянув 19 листопада 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0001127 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2018, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козятин Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.07.2017 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1 020грн;

засуджено ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

в с т а н о в и в :

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 був визнаний винним та засуджений за те, що 20.09.2017 близько 19.00год знаходячись біля нежилого будинку по АДРЕСА_2 , побачив велосипед чорного кольору «Аіст», в подальшому скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, викрав вищевказаний велосипед, що належить ОСОБА_8 , вартість якого відповідно до висновку експерта становить 2 198,63грн, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши власнику матеріальної шкоди.

Прокурор в апеляційній скарзі просив вирок суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити обвинуваченого до 200 годин громадських робіт, а на підставі ст.71, ч.3 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю вироків до новопризначеного покарання за цим вироком у виді 200 годин громадських робіт приєднати невідбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду від 21.07.2017 у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020грн, який виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, який просив задовільнити його апеляційну скаргу; обвинуваченого, який просив залишити вирок суду без змін; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора із наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його винуватості ніхто не оспорював, а тому вирок в цій частині не переглядається.

Однак, вирок суду стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону У країни про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст.409, п.1 ч.1 ст.413, ст.414 КПК України.

Так, відповідно до ст.71 КК України та роз`яснень, які містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також, ч.3 ст.72 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період невідбутого покарання, яке згідно ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд має визначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК України у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.07.2017 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 гривень, яке обвинувачений не відбув. Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 200 годин громадських робіт за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке вчинене ним 20.09.2017, тобто після ухвалення попереднього вироку.

У такому разі суд першої інстанції мав призначити ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків: призначити покарання за знову вчинений злочин, а потім до цього покарання приєднати повністю або частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки це є обов`язковою умовою правильного визначення судом остаточного покарання за сукупністю вироків.

Проте, суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність взагалі не визначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Наведені ·порушення, відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.409, п.1 ч.1 ст.413, ст.414 КПК України, є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2018 щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ст.71, ч.3 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю вироків та призначене покарання за цим вироком у виді 200 годин громадських робіт та невідбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду від 21.07.2017 у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020грн, виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: