КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/172/2018 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Жук

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду провадження № 0000964 щодо обвинуваченого за м.2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06.02.2015 Тернівським районним судом м.Кривий Ріг за ч.1 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 сг. 309 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 07 жовтня 2016 року близько 13 години, перебуваючи неподалік магазину «АТБ», який розташований в м. Києві по пр. В.Лобановського, 119, у невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_9 придбав наркотичний засіб «опій ацетильований», який знаходився у медичному шприці ємкістю 2 мл.

Приблизно о 15 год. 50 хв. у той же день. ОСОБА_6 зайшов до вестибюлю станції метро «Деміївська» КП«Київський метрополітен», де був затриманий співробітником поліції та в присутності двох понятих у нього виявлено та вилучено медичний шприц одноразового використання об`ємом 2 мл, який був заповнений рідиною коричневого кольору, що містила особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацительований», маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,060 г.

В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, дослідивши при цьому матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Вказує, що суд необгрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та незаконно звільнив його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вважає, що судом у вироку не надано належної і достатньої правової оцінки підвищеному рівню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам справи, даним про небезпечність особи обвинуваченого, схильності ОСОБА_6 до повторного вчинення злочинів, оскільки ОСОБА_6 неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та маючи не зняту і не погашену судимість, продовживумисно порушувати закон, наполегливо прагнучи вести злочинний спосіб життя і не бажаючи перевиховуватись.

Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини ОСОБА_6 свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого реального покарання за вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який проти неї заперечив, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що виклики, якими ОСОБА_6 сповіщався про дату, час та місце розгляду кримінального провадження щодо нього, направлялися за вказаними в обвинувальному акті адресами, за якими він проживав тимчасово, і в дійсності проживає за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , з огляду на що суд апеляційної інстанції визнає причини його неодноразової неявки в судові засідання поважними.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за обставин викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися судом в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, є правильною.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, то колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та неправильнее застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в достатній мірі і звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується, а тому колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин справи, щирого каяття обвинуваченого, яке разом з наявністю у нього на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_11 , 2015 р.н., визнані судом як пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, знаходить висновок суду 1-ї інстанції про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України, правильним.

Зазначених висновків суду 1-ї інстанції доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують, у той час як поведінка ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанції викликає довіру до нього та його бажання стати на шлях виправлення, а отже таке рішення суду повинно призвести до позитивних змін в особистості обвинуваченого та створити у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Отже, будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б потягли за собою зміну чи скасування рішення не вбачається, а тому воно як законне та обґрунтоване, має бути залишене без змін, а апеляційна скарга захисника щодо його скасування без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12