Пр-ня по справі № 1кп/521/82/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю прокурора ОСОБА_8

перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26

обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_28

захисників, адвокатів ОСОБА_29 , ОСОБА_30

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Р. Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186 КК України,

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Р. Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджана, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого місця реєстрації в Україні, зі слів проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.06.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_27 діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, на невстановленому автомобілі марки BMW 525 темно-синього кольору, під управлінням невстановленої особи, знаходячись на автобусній зупинці, розташованій біля будинку № 30/32 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі побачивши ОСОБА_13 , визнали його та його майно об`єктом свого злочинного посягання.

Діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_27 та інші дві невстановлені особи, напали на ОСОБА_13 застосувавши до нього насильство у вигляді ударів в обличчя, в голову та тулуб, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забитої рани підборіддя, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, синця нижньої повіки лівого ока, крововиливу під кон`юнктиву лівого очного яблука, синця правої щічної області з переходом на підщелепну область праворуч, які є легкими тілесними ушкодженнями. Одночасно з нанесенням ударів потерпілому, невстановлена особа, дістав складний ніж та почав погрожувати його застосуванням потерпілому, шляхом піднесення до горла ОСОБА_13 , таким чином переконуючи потерпілого в серйозності своїх намірів, які останній сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

Далі ОСОБА_27 та двоє інших невстановлених осіб заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме мобільним телефоном марки Iphone 6 128 Gb ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі сріблястого кольору, вартістю 20 000 гривень, завдавши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Після заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_27 спільно з двома невстановленими особами зникли з місця скоєння злочину на невстановленому транспортному засобі марки BMW 525 темно-синього кольору та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_27 діючи повторно, за попередньою змовою з особою у відношенні якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження (далі Особа № 1), з корисливих мотивів, 04.07.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 21 по вул. Єкатерининській в м. Одесі, побачивши ОСОБА_14 , визначили його майно об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір та спостерігаючи за ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою, Особа № 1, підійшов до ОСОБА_14 та застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось в нанесенні удару кулаком правої руки в обличчя. В свою чергу, ОСОБА_27 з метою придушення можливого опору з боку потерпілого, почав його утримувати, а Особа № 1 реалізуючи свій злочинний намір, зірвав з шиї ОСОБА_14 золотий ланцюжок стрічкового плетіння з хрестиком із золота. Однак під час опору, ОСОБА_14 вдалося вибити з руки Особа № 1 належний йому ланцюжок із золота, залишивши у останнього хрестик із золота, вагою 4 грама, вартістю 1500 гривень, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_31 та Особа № 1, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_28 діючи умисно 19.09.2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, знаходячись біля супермаркету «Обжора», розташованого по провулку Чайковського, 18 в м. Одесі, побачив ОСОБА_15 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Переслідуючи мету таємного викрадення належного ОСОБА_15 майна, ОСОБА_28 , підійшов до потерпілого ОСОБА_15 та шляхом розмов почав відволікати увагу останнього і в цей же час, декілька разів обійняв ОСОБА_15 . Під час обіймів таємно непомітно для потерпілого викрав з лівої передньої кишені шортів, одягнутих на ОСОБА_15 , належне останньому майно, а саме: мобільний телефон марки «M2Note» моделі «M 571 H» в корпусі чорного кольору, вартістю 4799 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_28 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_27 та дві невстановлені особи, діючи повторно, 30.10.2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходячись на невстановленому автомобілі марки «Nissan-Primera» темного кольору біля будинку № 15 по вул. Запоріжській в м. Одесі, побачили ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , майно яких визначили об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою, ОСОБА_27 та невстановлена особа, підійшли до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та ОСОБА_27 застосував фізичне насильство до ОСОБА_16 у вигляді удару в праву скроневу частину голови, від якого потерпілий впав на землю. Після чого, зірвав з шиї потерпілого ланцюжок із золота стрічкового плетіння вагою 40 грамів, вартістю 45000 гривень, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

В той же час, діючи одночасно та за попередньою змовою, невстановлена особа підійшов до ОСОБА_17 та зірвав з шиї потерпілої ланцюжок із золота, вагою 50 грамів, вартістю 55000 гривень та каучукове намисто з золота вартістю 3000 гривень, тим самим спричинивши матеріальну шкоду останній на загальну суму 58 000 гривень.

Після скоєння відкритого викрадення у ОСОБА_16 та ОСОБА_17 майна, ОСОБА_27 та невстановлені особи, з місця скоєння злочину зникли на невстановленому автомобілі марки «Nissan-Primera» темного кольору, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_28 діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, разом з особою у відношенні якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження (далі Особа № 1) та іншими невстановленими під час судового розгляду особами, 13.12.2015 року приблизно о 00 годині 00 хвилин, на невстановленому автомобілі марки «ВАЗ» білого кольору, під керуванням невстановленої особи, прибули до бару «Бутлегєр», за адресою: м. Одеса, Воєнний узвіз, 6, та побачивши гр. ОСОБА_32 , який вийшов з приміщення бару «Бутлегєр», визначили його майно об`єктом свого злочинного посягання.

Діючи умисно, з метою відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_33 , ОСОБА_28 , підійшов до потерпілого і застосував до нього насильство у вигляді удару в потиличну частину голови та по ногах, від яких останній впав на землю, а Особа № 1 та інші невстановлені особи почали наносити потерпілому чисельні удари руками та ногами по різним частинам тіла.

Після чого, ОСОБА_28 , відкрито викрав майно потерпілого, а саме: мобільний телефон «Microsoft Lumia 640», в корпусі синього кольору, вартістю 3600 гривень та срібний ланцюжок, вагою 25 г, вартістю 1000 гривень, тим самим спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_34 на загальну суму 4600 гривень.

Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_28 , Особа № 1 та інші невстановлені особи, залишили місце скоєння злочину на невстановленому автомобілі марки «BАЗ», а викраденим у ОСОБА_33 майном розпорядились на свій розсуд.

Крім того, ОСОБА_27 за попередньою змовою з ОСОБА_28 , з особою у відношенні якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження (далі Особа № 1) та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи повторно, 17.12.2015 року приблизно о 00 годині 00 хвилин, на автомобілі «ВАЗ 2103» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_28 , та на автомобілі невстановленої марки, під керуванням невстановленої особи, прибули до кафе «Гранат», яке розташоване по вул. Єкатерининській, 1 в м. Одесі, де побачили раніше незнайомих їм громадян ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які вийшли з кафе «Гранат» і майно яких вони визначили об`єктом свого посягання.

Діючи умисно, спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_28 на автомобілі «ВАЗ 2103» д.н. НОМЕР_2 під`їхав до громадян ОСОБА_21 та ОСОБА_22 під виглядом здійснення перевезення на таксі, з метою доставки потерпілих до безлюдного місця, та подальшого заволодіння їх майном.

Одночасно ОСОБА_27 , Особа № 1 та інші не встановлені особи на невстановленому автомобілі, поїхали слідом за автомобілем «ВАЗ 2103» д.н. НОМЕР_2 .

Приблизно о 04 годині 25 хвилин того ж дня, знаходячись на вул. Дача Ковалевського в м. Одесі, ОСОБА_22 звернувши увагу, що автомобіль рухається в іншому ніж ним повідомлено напрямку, попросив ОСОБА_28 зупинити автомобіль. Після зупинки автомобілю біля санаторію «Зелена гірка», розташованого по вул. Дача Ковалевського, 89 в м. Одесі, ОСОБА_22 вийшов з автомобіля. В цей же час, ОСОБА_28 дуже різко продовжив рух автомобілем в напрямку Меморіалу «411-й батареї», разом із ОСОБА_21 , який залишився в салоні зазначеного автомобіля.

Одночасно до ОСОБА_22 під`їхав невстановлений автомобіль, з ОСОБА_27 та Особою № 1 під керуванням невстановленої особи, які одразу ж застосували до ОСОБА_22 насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, у вигляді численних ударів руками та ногами по голові і тулубу потерпілого та відкрито викрали майно ОСОБА_22 , а саме: годинник марки «Casio G-Shoсk», вартістю 300 гривень, спричинивши таким чином матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_22 на зазначену суму. Після чого направились у напрямку меморіалу «411 батареї», куди поїхав автомобіль «ВАЗ 2103» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_28 , в салоні автомобілю з ОСОБА_21 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_28 , приблизно, о 04 годині 30 хвилин того ж дня, на автомобілі «ВАЗ 2103» д.н. НОМЕР_2 , зупинився біля будинку № 117-А по вул. Дача Ковалевського в м. Одесі де застосувавши фізичну силу, витяг з салону автомобіля ОСОБА_21 , після чого наніс кулаком удар в область обличчя потерпілого та зірвав з нього ланцюжок із золота, вагою 28 г., вартістю 12600 гривень, з золотим хрестиком, вагою 3,5 граму, вартістю 2400 гривень.

Приблизно, через 10 хвилин, тобто о 04 годині 40 хвилин, ОСОБА_27 , Особа № 1 та невстановлена слідством особа, прибули до вищевказаного місця, де також почали наносити удари руками та ногами по голові і тулубу потерпілого ОСОБА_21 , чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які є легкими тілесними ушкодженнями. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_27 , обшукав кармани одягнутих на ОСОБА_21 джинсів і відкрито заволодів гаманцем потерпілого, в якому знаходилися гроші у сумі 4000 гривень та банківська картка «Морфін банку», на ім`я ОСОБА_21 , наручним годинником «Tommy Hilfiger», вартістю 4 800 гривень.

У той же момент Особа № 1 після застосування насильства до потерпілого ОСОБА_21 , відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном «IPhone 6S», вартістю 17520 гривень, який знаходився у кармані одягнутих на ОСОБА_21 джинсів.

Після чого, ОСОБА_27 , Особа № 1, ОСОБА_28 та невстановлена особа, на автомобілі «ВАЗ 2103» д/н НОМЕР_2 та на невстановленому автомобілі, залишили місце скоєння злочину, спричинивши ОСОБА_21 матеріальний збиток на загальну суму 41 320 гривень.

Крім того, ОСОБА_27 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_28 , особою у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження (далі Особа № 1), а також з невстановленою під час досудового розслідування особою, 19.12.2015 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, на автомобілі «BMW 740I» д.н. НОМЕР_3 , під керуванням невстановленої особи, прибули в район вулиці Тінистої в м. Одесі, де побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_23 , на якого вирішили вчинити розбійний напад з метою заволодіти його майном.

Дочекавшись, коли ОСОБА_23 , дійшов до малолюдного перехрестя вул. Тінистої та Гвоздичного провулку, ОСОБА_28 діючи умисно, спільно з ОСОБА_27 , Особою № 1 та невстановленою особою, підійшов ззаду до потерпілого та наніс удар кулаком своєї руки в потилицю потерпілого. В цей же час до потерпілого підійшов Особа № 1 та наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_23 , від якого він впав на землю, а потім ОСОБА_28 та Особа № 1, почали наносити удари ногами по різним частинам тіла ОСОБА_23 з метою позбавити потерпілого свідомості, та можливості чинити опір. Одночасно ОСОБА_27 та невстановлена особа, які спостерігали за навколишньою обстановкою, також підійшли до потерпілого та стали наносити по ньому удари ногами. ОСОБА_28 в процесі нанесення ударів по потерпілому відкрито заволодів майном ОСОБА_23 , а саме: наручним годинником «CITIZEN», вартістю 2000 гривень, а Особа № 1 заволодів золотою каблучкою вагою 5 г, вартістю 5000 гривень.

У результаті застосування до потерпілого фізичного насильства небезпечного для його життя та здоров`я, у вигляді чисельних ударів ногами по голові та різним частинам тіла потерпілий ОСОБА_23 втратив свідомість, а ОСОБА_27 , Особа № 1, ОСОБА_28 та невстановлена особа, діючи усмино, спільно, за попередньою змовою заволоділи іншим майном ОСОБА_23 , а саме: мобільним телефоном марки «IPhone 4», вартістю 3000 грн., ланцюжком із золота, вартістю 9000 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 19000 гривень.

Після скоєння злочину, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , Особа № 1 та невстановлена особа, з місця скоєння злочину зникли на автомобілі «BMW 740I» д.н. НОМЕР_3 , викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_27 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_28 та невстановленою особою 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись в районі вул. Комітетська в м. Одесі, побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , які зупинились на автомобілі «таксі» біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , майно яких вони обрали об`єктом свого посягання.

Діючи умисно, дочекавшись коли автомобіль «таксі від`їхав від під`їзду будинку, а ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 почали входити до під`їзду ОСОБА_27 , наблизився до ОСОБА_24 та ОСОБА_39 і відразу наніс ОСОБА_24 удар кулаком в голову. В той же час, ОСОБА_28 , обійняв своїми руками ОСОБА_24 , тим самим позбавивши потерпілого можливості чинити опір, а ОСОБА_27 , повернувся до ОСОБА_39 та наніс їй удар кулаком в обличчя, після чого, ОСОБА_27 заволодів жіночою сумкою коричневого кольору, яку тримала ОСОБА_37 та яка належить ОСОБА_25 , вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 4500 гривень, завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_25 на загальну суму 5000 гривень, а ОСОБА_28 зірвав з шиї ОСОБА_24 золотий ланцюжок з кулоном у вигляді ікони «Святого Миколая», вартістю 4000 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_24 майнову шкоду на вказану суму.

Після скоєного, ОСОБА_27 , спільно з ОСОБА_28 та невстановленою особою, з місця злочину зникли на автомобілі «BMW» під керуванням невстановленої особи у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, ОСОБА_28 незаконно придбав пістолет «STALKER-MOD» моделі «914-S» № НОМЕР_4 , який став незаконно носити та зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу.

05 січня 2016 року о 18.00 годині, біля будинку № 11-а по вул. Космонавтів в м. Одесі, в ході особистого обшуку ОСОБА_28 , виявлений та вилучений пістолет, який є нестандартною короткоствольною вогнепальною зброєю самозарядним гладкоствольним пістолетом «Stalker» моделі «914-S» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_4 , виробництва Туреччини, виготовлений промисловим способом, в конструкцію якого саморобним способом внесені конструктивні зміни у вигляді видалення захисного елемента з каналу ствола та запаювання газовідвідного отвору в результаті чого з`явилась можливість проводити неоднократні постріли метальним снарядом (гумовою кулею, картеччю), який ОСОБА_28 незаконно придбав, зберігав та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_27 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав повністю та показав, що жодних злочинів що викладені в обвинувачені він не вчиняв. Під час досудового розслідування слідчим та оперативними співробітниками допускались суттєві помилки, а саме під час впізнання його заздалегідь до слідчої дії показували потерпілим. Обвинувачений повністю підтвердив покази свідка ОСОБА_40 , щодо його алібі під час інкримінованих йому злочинів з 04 по 05.12.2015 року, з 12 по 13.12.2015 року, з 16 по 17.12.2015 року та з 23 по 31.12.2015 року.

ОСОБА_27 також показав, що вказане кримінальне провадження сфальсифіковано у відношенні нього, а потерпілих підмовили сказати неправду у відношенні нього. Обмова та фальсифікація були умисно зроблені співробітниками поліції з метою помсти за не повідомлення відомостей про свого брата ОСОБА_41 , якого у 2015 році розшукували за вчинення умисного вбивства.

На питання прокурора обвинувачений ОСОБА_27 відмовився відповідати.

Обвинувачений ОСОБА_28 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав повністю та показав, що жодних злочинів що викладені в обвинувальному акті він не вчиняв. Транспортного засобу у нього в користуванні та у власності ніколи не було. Керувати автомобілем він не вміє. Під час затримання йому співробітник поліції на ім`я ОСОБА_42 підкинув пістолет. Жодних речей які б мали значення для вказаного кримінального провадження у нього за місцем мешкання вилучено не було. Покази свідка ОСОБА_43 , яка повідомила про його алібі під час інкримінованих йому злочинів він повністю підтверджує. Під час впізнання, ОСОБА_28 показав, що потерпілі обмовляли його, оскільки його раніше співробітники поліції показували їм. ОСОБА_28 вважає, що кримінальне провадження сфальсифіковано у відношенні нього співробітниками поліції, в тому числі особою на ім`я ОСОБА_42 . Про мотиви обмови та фальсифікації ОСОБА_28 пояснити нічого не зміг.

На питання прокурора обвинувачений ОСОБА_28 відмовився відповідати.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини у інкримінованих злочинах, винність обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_27 у відношенні потерпілого ОСОБА_13 .

Показами потерпілого ОСОБА_13 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що 10.06.2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин він вирішив вийти на вулицю Фонтанська дорога в м. Одесі прогулятись. Коли він знаходився на зупинці громадського транспорту, побачив, як в його сторону рухались три раніше незнайомих хлопця. Він одразу ж сховав свій мобільний телефон. Підійшов до нього один з них запитав про маршрут руху транспорту, та вони почали чекати на зупинці транспорт. Вказані особи були кавказької зовнішності. Вони нервово курили та дивились в різні напрямки, що потерпілому здалось підозрілим. Далі несподівано для нього двоє з трьох хлопців почали наносити йому удари в обличчя та по тулубу. Розмежувати хто які наносив тілесні ушкодження він не зможе, оскільки їх було достатньо багато та наносились з двох сторін. Так як у нього фотографічна пам`ять на обличчя, він запам`ятав двох нападників. Один з них був ОСОБА_27 , інший худорлявої статури в подальшому не був спійманий. Далі худорлявий хлопець дістав ніж та приклав його до горла потерпілого повідомивши, щоб він не вчиняв ніякого супротиву. Діставши з карману його мобільний телефон Iphone 6 128 Gb вони побігли до автомобілю BMW 525 без номерних знаків та на ньому уїхали з місця нападу. Він одразу ж повідомив про напад у відділ міліції.

Під час перехресного допиту потерпілий ОСОБА_13 показав, що під час досудового розслідування його слідчий допитував неодноразово. Також проводилось впізнання ОСОБА_27 . Спиртні напої в той день він не вживав. Щодо фотографічної пам`яті, потерпілий показав, що дуже добре запам`ятовує обличчя людей та їх статуру. Це не стосується одежі, взуття кольору вказаних речей. Вказаний напад він сприйняв дуже серйозно як загрозу своєму здоров`ю та життю.

Показами свідка ОСОБА_44 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що в середині січня 2016 року був запрошений слідчим Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для прийняття участі в слідчій дії пред`явлення особи для впізнання у якості понятого. Під час впізнання був присутній ще один понятий. До вказаної слідчої дії він не знав обвинуваченого ОСОБА_27 та потерпілого ОСОБА_13 . Обвинуваченого ОСОБА_28 він не знає. Під час впізнання, потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених йому чотирьох чоловік одразу ж впізнав ОСОБА_27 як особу яка вчинила напад на нього разом з іншими чоловіками. Будь-яких порушень під час слідчої дії він не бачив. ОСОБА_27 після його впізнання обурювався тим фактом, що саме його впізнали і заперечував будь-яку участь у незаконних діях. Особи серед яких впізнавали ОСОБА_27 суттєво не відрізнялись один від одного як за зовнішністю так і за обличчям.

Крім того, вина ОСОБА_27 за епізодом злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_13 , повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2015 року, відповідно до якого оперуповноважений Київського РВ, прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що потерпілий просить прийняти заходи до невстановлених трьох молодих осіб які 10.06.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, біля будинку 30/32 по вул. Фонтанська дорога, нанесли йому тілесні ушкодження при цьому заволоділи його мобільним телефоном марки Айфон 6 в корпусі сріблястого кольору.

Довідкою міської клінічної лікарні № 1 КУ Одеської міської ради від 11.06.2015 року, відповідно до якої - ОСОБА_13 з 03 годин 30 хвилин звертався до лікарні та йому встановлений діагноз: забита рана підборіддя, крововилив в ліву орбіту ока, тупа травма очного яблука зліва. Забій м`яких тканин лівої половини грудної клітини.

Висновком судово-медичної експертизи № 1366 від 19.06.2015 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана підборіддя, синець нижньої повіки лівого ока, крововилив під кон`юнктиву лівого очного яблука, синець правої щічної області з переходом на підщелепну область праворуч. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразились, якими могли бути руки (стисла в кулак кисть) та інші предмети. Дані пошкодження утворилися незадовго до звернення гр-на ОСОБА_13 в спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ № 1) і таким чином, могли бути заподіяні 10.06.15 року. Забійна рана підборіддя не була небезпечна для життя, а тягне розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 г.), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець нижньої повіки лівого ока, крововилив під кон`юнктиву лівого очного яблука і синець правої щічної області з переходом на підщелепну область праворуч, як в сукупності, так і окремо, не були небезпечні для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 г.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 року, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 15 години 55 хвилин до 16 години 10 хвилин за участю понятих пред`явив потерпілому ОСОБА_13 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_27 ), який 10.06.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин біля транспортної зупинки будинку № 30/32 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, разом з двома іншими невстановленими особами нанесла удари кулаком по голові, та забрала мобільний телефон Айфон 6. Впізнав вказану особу за формою, рисами обличчя, волоссям на обличчі (щетина), по статурі та за віком.

Речовими доказами: гарантійним талоном, товарним чеком на викрадений мобільний телефон Айфон 6 які добровільно видані потерпілим ОСОБА_13 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС відділу розслідування ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 10 години 00 хвилин до 11 години 15 хвилин за участю потерпілого та у присутності понятих провів слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини скоєння у відношенні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, які викладені ним під час допитів у якості потерпілого 16.06.2015 року та 28.04.2016 року. Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_13 на місці злочину, за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 30/32, на зупинці громадського транспорту розповів та показав як та за яких обставин йому були нанесені тілесні ушкодження раніше невідомими трьома особами, серед яких був ОСОБА_27 та які заволоділи його мобільним телефоном Айфон 6. Один з нападників погрожував потерпілому застосуванням ножа. З місця події вони уїхали на транспортному засобі BMW 525.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_27 у відношенні потерпілого ОСОБА_14 .

Показами потерпілого ОСОБА_14 який допитаний в судовому засіданні показав, що 04.07.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин він рухався по вул. Єкатерининська в м. Одесі. Він знаходився у стані невеликого сп`яніння. На зустріч йому рухались двоє раніше незнайомих молодих чоловіка. Біля будинку № 21, несподівано для нього, один з них наніс один удар в обличчя, в область ока. Після цього почалась невеличка бійка між ним та нападниками. Під час боротьби в нього був зірваний ланцюжок з хрестиком. Ланцюжок після бійки він знайшов на землі. Обох нападників він дуже добре розглядів і в подальшому у відділку поліції впізнав серед пред`явлених йому фотознімків громадян ОСОБА_27 та Особа № 1 як нападників. Перший удар наніс Особа № 1 Конкретизувати дії кожного в момент нападу, потерпілий ОСОБА_14 не зміг.

Крім того, вина ОСОБА_27 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.07.2015 року, відповідно до якого оперуповноважений Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що потерпілий просить прийняти заходи до невстановлених осіб, які 04.07.2015 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 21 по вул. Єкатерининська в м. Одесі відкрито заволоділи його ланцюжком із золота з хрестиком. Ланцюжок був знайдений, особи заволоділи лише хрестиком із золота, вагою приблизно 10 грам.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2015 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого слідчий СВ Приморського ВП у період часу з 11 години 30 хвилин до 12 години 10 хвилин за участю понятих пред`явив потерпілому ОСОБА_14 чотири фотознімки осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_27 ), який 04.07.2015 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 21 по вул. Єкатерининська в м. Одесі наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 під час відкритого заволодіння хрестиком із золота. Впізнав вказану особу за кавказькою зовнішністю, круглому обличчі, широкі чорні брови, великі щоки, пухлі губи.

Протоколом огляду предметів від 30.03.2016 року, відповідно до якого, старшим слідчим з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в присутності понятих проведений огляд речового доказу: ланцюжка із золота, стрічкового плетіння, загальною довжиною 51 см., на кінцях якого зафіксований замок, який є у справному стані. Вказаний ланцюжок добровільно виданий потерпілим для огляду.

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 08 години 30 хвилин до 09 години 30 хвилин за участю понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_14 на місці скоєння злочину, біля будинку № 21 по вул. Єкатерининська в м. Одесі показав, як та за яких обставин 04.07.2015 року приблизно о 00 годині 30 хвилин раніше невідомі йому особи чоловічої статті, кавказької зовнішності, яких він під час слідчої дії впізнав як ОСОБА_27 та Особа № 1 скоїли на нього напад та відкрито заволоділи його хрестиком із золота.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_28 у відношенні потерпілого ОСОБА_15 .

Показами потерпілого ОСОБА_15 який допитаний в судовому засіданні показав, що 19.09.2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин він рухався по вул. Єкатерининська в м. Одесі, де біля супермаркету Обжора на лавочці побачив двох раніше незнайомих хлопців, кавказької зовнішності, один з яких розпочав з ним розмову. Як в подальшому він дізнався - його прізвище ОСОБА_28 . Інший хлопець ОСОБА_27 . Під час розмови ОСОБА_28 декілька разів торкався потерпілого, а також обіймав його та піднімав. ОСОБА_27 в цей час до нього не підходив і жодних дій та висловлювань не здійснював. Після невеличкої розмови та зазначених підозрілих обіймів, ОСОБА_28 пішов. Одразу ж через декілька хвилин він встановив відсутність в своєму кармані шортів мобільного телефону марки М2Note моделі M 571 H. Не наздогнавши викрадача телефону, він у той же день або на наступний день звернувся до відділку міліції з заявою про злочин. Під час допиту його слідчим, він повністю описав ОСОБА_28 як особу, яка таємно викрала у нього мобільний телефон. Він також зміг описати іншого хлопця - ОСОБА_27 . В подальшому з ним проводилось впізнання за фотознімками та особисто за участі осіб.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 з впевненістю показав на ОСОБА_28 як на особу яка 19.09.2015 року перебувала поряд з ним, який наблизився до нього, торкався його, шляхом обіймів. Мобільний телефон зник у нього саме після обіймів ОСОБА_28 . Щодо ролі ОСОБА_27 , потерпілий показав, що останній до нього не наближався, жодних дій по відношенню до нього не вчиняв.

Таким чином, вина ОСОБА_28 за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2015 року, відповідно до якого оперуповноважений Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що потерпілий просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 19.09.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, знаходячись на перехресті вулиць Єкатериненська кут пров. Чайковського з карману шортів таємно викрало мобільний телефон Meizu M2 Note сірого кольору.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2016 року та відеофіксацією слідчої дії до протоколу, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 14 години 27 хвилин до 14 години 32 хвилин за участю понятих, захисника адвоката ОСОБА_45 , а також перекладача ОСОБА_9 пред`явив потерпілому ОСОБА_15 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_28 ), який 19.09.2015 року у нічний час по пров. Чайковському в м. Одесі таємно викрав у потерпілого мобільний телефон. Впізнав вказану особу по обличчю та статурі.

Протоколом слідчого експерименту від 16.05.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 09 години 00 хвилин до 10 години 30 хвилин за участю понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_15 на місці скоєння злочину, на розі вулиць Єкатерининська та пров. Чайковського в м. Одесі показав, як та за яких обставин 19.09.2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин він зустрів раніше невідомих йому осіб чоловічої статті, кавказької зовнішності, яких він під час слідчої дії впізнав як ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Після певних розмов та обіймів з ОСОБА_28 , потерпілий ОСОБА_15 виявив у себе відсутність його мобільного телефона Мейзу М2 ноут.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_27 у відношенні потерпілих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .

Показами потерпілого ОСОБА_16 який допитаний в судовому засіданні показав, що 29.10.2015 року він проводив час з дружиною ОСОБА_17 і знаходився у розважальному закладі у центральній частині міста Одеси. 30.10.2015 року приблизно о 02 годині він разом з дружиною повертався до себе додому на АДРЕСА_5 . Вийшовши з автомобіля таксі на вул. Б. Хмельницького, вони почали рухатись в напрямку на вул. Запорізька. При цьому, ОСОБА_16 побачив неподалік групу із трьох чоловік, яких раніше не знав. Вигляд у них був не слов`янської зовнішності і розмовляли вони на мові яку він не розумів. Знаходячись на АДРЕСА_6 до нього з заду підбіг один з вказаних хлопців (як в подальшому він дізнався ОСОБА_46 ) і знаходячись перед його обличчям наніс один сильний ковзний удар в обличчя та зірвав з його шиї ланцюжок із золота. Від удару, ОСОБА_16 свідомість не втратив, але присів. Він також чув, що з шиї його дружини інший чоловік зірвав ланцюжок із золота та намисто із золота. Потерпілий ОСОБА_16 намагався наздогнати грабіжників, однак вони добігли до транспортного засобу Нісан Прем`єра темного кольору, на якому зникли з місця пригоди. Через декілька хвилин, він звернувся до співробітників поліції, які рухались випадково на транспортному засобі біля його будинку. Тоді ж він написав заяву про скоєний злочин. Приблизно через два місяці в інтернеті побачив відеоролик про затримання співробітниками поліції групи осіб які скоювали злочини на території м. Одеси. Серед затриманих осіб одразу ж впізнав ОСОБА_27 як особу, яка вдарила його та відкрито викрала у нього ланцюжок. Іншого нападника він не запам`ятав.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 з впевненістю показав на ОСОБА_27 як на особу яка разом з іншою невстановленою особою 30.10.2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин на вул. Запорізькій в м. Одесі відкрито заволоділа його та дружини майном на загальну суму 103 000 гривень.

Показами потерпілої ОСОБА_17 яка допитана в судовому засіданні дала фактично аналогічні покази, що і потерпілий ОСОБА_16 в частині обставин очевидцем яких вона була, підтвердивши факт нападу на неї та на її чоловіка 30.10.2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин на вул. Запорізьській в м. Одесі біля будинку № 30 та відкритого заволодіння їх майном ланцюжками із золота та каучуку. Також ОСОБА_17 впевнено показала на обвинуваченого ОСОБА_27 як на особа, яка спільно з іншим чоловіком скоїла напад на них.

Крім того, вина ОСОБА_27 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Повідомленням оператора 102 від 30.10.2015 року о 02 годині 45 хвилин про те, що по вул. Б. Хмельницького кут вул. Запорізьська мало місце відкрите викрадення ланцюжка із золота у чоловіка ОСОБА_16 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2015 року відповідно до якого оперуповноважений СУР Малиновського ВП прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що 30.10.2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходячись на вул. Запорізьській неподалік будинку № 30 двоє раніше невідомих йому осіб відкрито заволоділи шляхом ривка належним йому ланцюжком із золота, масою приблизно 30 грам.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2015 року відповідно до якого оперуповноважений СУР Малиновського ВП прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_7 , про скоєний злочин. З заяви вбачається, що 30.10.2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходячись на вул. Запорізьській неподалік будинку № 30 раніше невідома особа відкрито заволоділа шляхом ривка належними їй ланцюжком із золота та ланцюжком із каучуку з золотими вставками.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2016 року та відеофіксацією слідчої дії до протоколу, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 32 хвилин до 13 години 35 хвилин за участю понятих, а також захисника адвоката ОСОБА_47 , пред`явив потерпілому ОСОБА_16 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 4 ( ОСОБА_27 ), який 30.10.2015 року у нічний час на вул. Запорізькій в м. Одесі нанесло йому удари в праву скроневу частину голови та зірвав з шиї ланцюжок із золота. Впізнав вказану особу по обличчю та статурі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2016 року та відеофіксацією слідчої дії до протоколу, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 37 хвилин до 13 години 40 хвилин за участю понятих, а також захисника адвоката ОСОБА_47 , пред`явив потерпілій ОСОБА_17 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_27 ), який 30.10.2015 року у нічний час на вул. Запорізькій в м. Одесі скоїла напад на неї та на чоловіка ОСОБА_16 та із застосуванням насилля заволоділо ланцюжком із золота. Впізнала вказану особу по обличчю, зовнішності та статурі.

Відеофіксація обох слідчих дій пред`явлення осіб для впізнання, яка дослідженна в судовому засіданні об`єктивно підтверджує факт впізнання потерпілими підозрюваного /обвинуваченого/ ОСОБА_27 як особи, яка спільно з іншою невстановленою особою скоїла напад на потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та заволоділа їх майном.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_28 у відношенні потерпілого ОСОБА_18 .

Показами потерпілого ОСОБА_18 який допитаний в судовому засіданні показав, що обвинувачених до подій нападу на нього не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. 04.12.2015 року приблизно о 04.00 годині він знаходився разом зі своїм знайомим у нічному клубі Халі Галі, який розташований по провулку Чайковському в м. Одесі. Також разом з ними відпочивали дві дівчини. У клубі він не дуже багато випив алкогольних напоїв та повністю розумів, що з ним відбувається. Через деякий час він самостійно вийшов на вулицю та запилив цигарку. Знаходився приблизно на відстані 5-7 метрів від входу у клуб. В цей час до нього підійшли двоє раніше незнайомих хлопців, які були кавказької зовнішності та попросили його надати їм цигарки. Серед вказаних двох осіб, ОСОБА_18 в подальшому впізнав ОСОБА_28 та ОСОБА_48 . Після цього, між ними відбулась звичайна розмова. Надалі ОСОБА_18 закінчивши розмову направився до входу в клуб. В цей час він відчув, як хтось його схопив та перекинув, як йому здалося кидком через себе, від якого він вдарився головою об асфальтове покриття. Можливо в той час він втратив свідомість на дуже невеликий проміжок часу. Коли він прийшов до тями то побачив, що не має його гаманця, в якому знаходились грошові кошти та банківські картки. Тоді ж він побачив, що двоє хлопців, які здійснили напад на нього швидким шагом уходять з місця події з викраденим гаманцем. Оскільки мобільний телефон у нього не був викрадений, він одразу з нього зателефонував у міліцію.

Під час перехресного допиту, потерпілий ОСОБА_18 суду показав, що він впевнений, що напад, кидок та викрадення грошових коштів здійснили саме дві особи кавказької зовнішності з якими він спілкувався перед цим, серед яких він впізнав ОСОБА_28 . Хто сама здійснив кидок, потерпілий показати не зміг, оскільки в ту хвилину напад був здійснений з за спини.

Крім того, вина ОСОБА_28 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Довідкою від оператора 102 від 09.12.2015 року, відповідно до якого оператору надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_18 про те, що в м. Одесі по пров. Чайковському, 18 біля бару Халі Галі відбулась крадіжка гаманця з грошима.

Заявою про злочин від потерпілого ОСОБА_18 , яка подана 04.12.2015 року відповідно до якої останній повідомив про скоєне у відношенні нього кримінальне правопорушення. А саме потерпілий просить прийняти заходи до невстановленої особи Дагестанської зовнішності, яка 04.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин в провулку Чайковському біля бару Халі Галі таємно викрали кишені гаманець в якому знаходилось 50 євро та дві купюру номіналом по 500 датських крон острова Гренландія. Сума завданої шкоди складає 2100 гривні.

Протоколом слідчого експерименту від 12.05.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий в ОВС відділу розслідування ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 09 години 00 хвилин до 10 години 20 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_18 на місці скоєння злочину, у провулку Чайковському, 18 неподалік від входу до клуба Халі Галі в м. Одесі показав, як та за яких обставин 04.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин він вийшов з нічного клубу та до нього підійшли двоє раніше незнайомих хлопця, яких він впізнав як ОСОБА_28 та ОСОБА_49 , які в подальшому здійснили напад на нього з за спини, а саме один з них здійснив кидок його через плече та вказані особи заволоділи його гаманцем з грошовими коштами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.12.2015 року, відповідно до якого слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 25 хвилин до 13 години 35 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_18 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_28 ), який 04.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин знаходячись біля клубу Халі Галі в м. Одесі вчинив напад та викрав його майно гаманець з грошовими коштами. Впізнав особу за чорним густим волоссям, густими чорними бровами, карими очами, губами, густою бородою, круглим обличчям, витягнутим підборіддям.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.12.2015 року, відповідно до якого слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 10 хвилин до 13 години 20 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_18 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 (Особа № 1, у відношенні якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження), яка причетна до викрадення його гаманця з грошима 04.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин біля клубу Халі Галі в м. Одесі. Впізнав особу за темним волоссям, витягнутим обличчям, густими чорними бровами, тонкими губами, витягнутим підборіддям.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_28 у відношенні потерпілого ОСОБА_50 .

Показами потерпілого ОСОБА_32 який допитаний в судовому засіданні показав, що обвинувачених до подій нападу на нього не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. 13 грудня 2015 року він знаходився у барі Бутлегєр разом зі своїми знайомими. Приблизно о 00 годині, він вирішив рухатись додому, для чого намагався зупинити таксі. В цей час до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_28 який попросив у нього цигарку. Коли ОСОБА_51 повідомив, що не має цигарок, в той же час він відчув сильний удар в потиличну частину голови та його збили з ніг. Коли він впав на землю, його почали бити три особи чоловічої статті, серед яких був ОСОБА_28 . Потерпілий відчував, що в нього з кармана витягли мобільний телефон. Також в нього був викрадений ланцюжок із срібла. Після побиття та викрадення вказані особи втекли.

Під час перехресного допиту, потерпілий ОСОБА_51 суду показав, що удари йому наносились руками та ногами в різні частини тіла та голови. Які саме удари наносив ОСОБА_28 потерпілий уточнити не може, оскільки не концентрував свою увагу лише на діях однієї особи, а захищався руками та намагався уникнути ударів і зберегти своє здоров`я. До лікувальних закладів не звертався, оскільки тілесні ушкодження виявились такими, що дозволяли почуватись нормально, без сторонньої допомоги. Під час досудового розслідування, з ним проводились різні слідчі дії, в тому числі впізнання осіб за фотознімками. В теперішній час він не може впізнати ОСОБА_27 як особу яка здійснила на нього напад разом з ОСОБА_28 та іншою третьою особою. Щодо впізнання за фотознімками ОСОБА_27 , потерпілий показав, що в теперішній час не може стверджувати, що саме ОСОБА_27 вчинив, напад на нього. Цивільний позов підтримує.

Крім того, вина ОСОБА_28 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який складений 14.12.2015 року о 14 годині 20 хвилин, відповідно до якого слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області прийняв усну заяву від потерпілого ОСОБА_32 , відповідно до якої останній повідомив, що 13.12.2015 року приблизно о 00 годині 15 хвилин троє невідомих хлопців кавказької зовнішності на вул. Військовий спуск, 6 в м. Одесі, відкрито із застосуванням насилля заволоділи мобільним телефоном «Microsoft Lumia 640 Dual SIM».

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 року, відповідно до якого слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 16 години 02 хвилини до 16 години 07 хвилин у присутності понятих, захисника та перекладача, пред`явив потерпілому ОСОБА_52 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 4 ( ОСОБА_28 ), який 13.12.2015 року приблизно о 00 годин 15 хвилин біля «Тещіного мосту» попросив закурити та після чого наніс тілесні ушкодження та заволодів мобільним телефоном.

Протоколом огляду квартири АДРЕСА_7 від 27.12.2015 року, відповідно до якого, в квартирі був вилучений мобільний телефон марки «Microsoft Lumia 640 Dual SIM» ІМЕІ НОМЕР_5 , який належить потерпілому ОСОБА_52 (останнім надані для огляду і підтвердження права власності відповіді документи та аксесуари до вказаного мобільного телефону).

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий з ОВС відділу РОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 15 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_51 на місці скоєння злочину, на вул. Військовий спуск біля бару «Бутлегер» в м. Одесі показав, як та за яких обставин 13.12.2015 року приблизно о 00 годині 15 хвилин він знаходився на вулиці та чекав автомобіль «Таксі» де до нього підійшов раніше незнайома особа, яку в подальшому він впізнав як ОСОБА_28 та під час розмови, ОСОБА_51 відчув сильний удар у потиличну частину голови та удар по ногах, від яких втратив рівновагу та впав на землю. Тоді ж по ньому почали наносити численні удари в різні частини тіла та голови три особи кавказької зовнішності, серед яких був ОСОБА_28 . В цей же час в нього з куртки ОСОБА_53 вийняв мобільний телефон.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_27 та ОСОБА_28 у відношенні потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Показами потерпілого ОСОБА_21 який допитаний в судовому засіданні 07.09.2017 року показав, що у грудні 2015 року він спільно з товаришем ОСОБА_22 вирішили зустрітись та спільно відпочити в кафе. Зустрівшись 16.12.2015 року приблизно о 22 годині на вул. Корольова в м. Одесі, вони на протязі декількох годин відвідували різні суспільні місця відпочинку. Вже 17.12.2015 року приблизно о 03 годині вони знаходились у центрі міста Одеси на вул. В. Арнаутська, де коли пили каву біля кафе зустріли раніше незнайомих хлопців з якими спільно спілкувались. Серед вказаних хлопців, ОСОБА_21 в подальшому впізнав ОСОБА_28 та ОСОБА_27 . Після спілкування, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 допомогли вказаним раніше незнайомим особам завести їх транспортний засіб Жигулі жовтого кольору. Далі ОСОБА_21 та ОСОБА_22 направились на вул. Єкатерининську в район кафе Гранат. Після відпочинку в кафе, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вийшли на вулицю де зустріли вже раніше знайомого ОСОБА_28 який запропонував їм послугу таксі. Сівши в його Жигулі жовтого кольору та назвавши йому адреси свого місця мешкання, ОСОБА_28 повіз їх начебто додому. При цьому ОСОБА_22 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_21 на заднє пасажирське сидіння. Через деякий час вони зрозуміли, що ОСОБА_28 везе їх не додому, а в напрямку «Меморіалу героїчної оборони Одеси 411-ї берегової батареї» по вул. Дача Ковалевського. На повороті на пляж Зелена Горка ОСОБА_22 намагався зупинити водія ОСОБА_28 , однак під час невеличкої боротьби, він вискочив з транспортного засобу. ОСОБА_28 зупинив транспортний засіб в районі «411-ї батареї», де витяг ОСОБА_21 з транспортного засобу. В цей же час до них підбігли ще 4-5 чоловік які почали наносити по ОСОБА_21 множенні удари руками та ногами в різні частини тіла та голови. Чи втрачав ОСОБА_21 свідомість напевне сказати не може, однак запам`ятав, що серед нападників які наносили йому удари були ОСОБА_28 та ОСОБА_27 . Саме ОСОБА_28 наніс декілька сильних ударів руками та удар ногою в щелепу. ОСОБА_27 наносив удари кулаками та ногами по тулубу ОСОБА_21 після цього ОСОБА_28 зірвав з ОСОБА_21 ланцюжок із золота, ОСОБА_27 заліз в кармани де знаходився гаманець. Інші нападники також його обшукували. Після нападу, приблизно через 500-600 метрів він зустрівся з ОСОБА_22 який повідомив, що на нього теж був здійснений напад, одразу після того, як він випав з транспортного засобу Жигулі. Його дуже сильно побили та пограбували. Вони одразу ж звернулись до Київського районного відділку поліції у м. Одесі.

Під час перехресного допиту, потерпілий показав, що він не був в дуже сильному алкогольному сп`янінні під час вказаних подій. У відділку поліції за його участю проводили декілька слідчих дій, серед яких впізнання за фотознімками. Він впізнав і ОСОБА_28 і ОСОБА_27 як нападників, а також інших осіб, які приймали участь в його пограбуванні.

Допитаний в судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_22 показав, що дійсно у грудні 2015 року на нього та його товариша ОСОБА_21 був скоєний напад під час якого їх побили та викрали майно. Напад був здійснений в районі вулиці дача Ковалевського, санаторію Зелена Горка в м. Одесі, куди їх відвіз водій транспортного засобу в який вони сіли як в таксі. Коли водій зупинив транспортний засіб ОСОБА_22 намагався вийти з нього, однак водій почав рухатись та протягнув його декілька метрів. В цей же час на нього здійснили напад 2-3 особи чоловічої статті, які і викрали у нього годинник Casio G-Shock. Деталі нападу, побиття та викрадення майна потерпілий ОСОБА_22 показати в судовому засіданні не зміг, оскільки не пам`ятав. Будь-яких осіб які скоїла вказаний напад та побиття він впізнати не може.

Крім того, вина ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Заявою про злочин від потерпілого ОСОБА_21 , яка подана 17.12.2015 року відповідно до якої останній повідомив про скоєне у відношенні нього кримінальне правопорушення. А саме потерпілий просить прийняти заходи до невстановлених осіб кавказької зовнішності, які 17.12.2015 року о 04 годині 30 хвилин в районі кінцевої зупинки (175 маршрутки) 411 батареї, безпричинно його побили та відкрито заволоділи його майном: мобільним телефоном iPhone 6s вартістю 22 000 гривні, золотим ланцюжком з хрестиком вагою 18000 грн., а також 100 доларів США та 1500 гривень. Сума спричиненої шкоди складає 43 000 гривень.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який складений 23.12.2015 року о 14 годині 00 хвилин, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП прийняв усну заяву від потерпілого ОСОБА_22 , який просить прийняти заходи до невстановлених осіб кавказької зовнішності, які 17.12.2015 року о 04 годині 30 хвилин знаходячись біля санаторію Зелена Гірка розташованого за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 89 нанесли тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і здоров`я людини та відкрито викрали часи фірми Casio G-Shock чорного кольору, вартістю 300 гривень.

Висновком Акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 3149 від 20.01.2016 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_21 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синці обличчя. Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразились. Не виключено, що дані ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів ногами у взутті. Наявні ушкодження виникли незадового до звернення гр. ОСОБА_21 до лікувального закладу, а також судячи з морфологічних властивостей ушкоджень (синці світло-синього кольору у центрі, зеленого по периферії), вони утворилися в термін від 4 до 6-7 діб до моменту огляду експертом. Таким чином, дані ушкодження могли бути заподіяні 17.12.2015 року. Зазначені ушкодження, як в сукупності, так і окремо, мають незначні короминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом слідчого експерименту від 13.01.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 13 години 40 хвилин до 15 години 20 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_21 на місці скоєння злочину, на вул. Дача Ковалевського неподалік санаторію Зелена Гірка в м. Одесі показав, як та за яких обставин 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_22 на транспортному засобі ВАЗ 2103 під керуванням ОСОБА_28 приїхали за вказаною адресою. Далі раніше невідомі йому особи чоловічої статті, кавказької зовнішності, серед яких він під час слідчих дій впізнав ОСОБА_27 та ОСОБА_28 напали на нього і ОСОБА_22 та нанесли їм тілесні ушкодження і заволоділи майном: мобільним телефоном iPhone 6s вартістю 22 000 гривні, золотим ланцюжком з хрестиком вагою 18000 грн., а також 100 доларів США і 1500 гривень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2016 року, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 17 години 10 хвилин до 17 години 30 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_21 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 1 ( ОСОБА_28 ), який 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин був водієм транспортного засобу ВАЗ 2103 який завіз його та ОСОБА_22 на вул. Дача Ковалевського, біля меморіалу 411 батарея, витягнув його з транспортного засобу та разом з іншими особами кавказької зовнішності наніс йому тілесні ушкодження та викрав його майно. Впізнав особу за обличчям.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2016 року, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 18 години 10 хвилин до 18 години 30 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_21 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_27 ), який 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на вул. Дача Ковалевського, біля меморіалу 411 батарея разом з іншими особами кавказької зовнішності наніс йому тілесні ушкодження руками та ногами по обличчю та тулубу і викрав його майно. Впізнав особу за обличчям.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2016 року, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 17 години 40 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_21 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 4 (Особа № 1, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження), який 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на вул. Дача Ковалевського, біля меморіалу 411 батарея разом з іншими особами кавказької зовнішності ( ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ) наніс йому тілесні ушкодження руками та ногами по обличчю та тулубу і викрав його майно. Впізнав особу за обличчям.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 року, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в період часу з 15 години 24 хвилини до 15 години 30 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_22 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_27 ), який разом з іншими особами чоловічої статті 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на вул. Дача Ковалевського, біля меморіалу 411 батарея здійснив побиття ОСОБА_22 та викрав його майно наручні годинники. Впізнав особу за обличчям, зовнішністю, тулубом.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 року, відповідно до якого слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 15 години 54 хвилини до 15 години 59 хвилин у присутності понятих, захисника та перекладача, пред`явив потерпілому ОСОБА_22 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_28 ), який разом з іншими особами чоловічої статті 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на вул. Дача Ковалевського, біля меморіалу 411 батарея здійснив побиття ОСОБА_22 та викрав його майно наручні годинники. Впізнав особу за обличчям, зовнішністю.

Протоколом слідчого експерименту від 22.01.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у період часу з 12 години 00 хвилин до 14 години 05 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_22 на місці скоєння злочину, на вул. Дача Ковалевського неподалік санаторію Зелена Гірка в м. Одесі показав, як та за яких обставин 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_21 на транспортному засобі ВАЗ 2103 під керуванням ОСОБА_28 приїхали за вказаною адресою. Далі раніше невідомі йому особи чоловічої статті, кавказької зовнішності, серед яких він під час слідчих дій впізнав ОСОБА_27 та ОСОБА_28 напали на нього і ОСОБА_21 та нанесли тілесні ушкодження і заволоділи майном: наручним годинником.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2016 року, відповідно до якого слідчий з ОВС СУ ГУНП України в Одеській області в період часу з 08 години 30 хвилин до 08 години 50 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_22 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 1 (Особа № 1, матеріали у відношенні якої виділені в окреме кримінальне провадження), який 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на вул. Дача Ковалевського, біля санаторію «Зелена Горка» разом з іншими особами наносив йому тілесні ушкодження та викрав його годинник. Впізнав особу за обличчям, очам, носу, зовнішності.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.04.2016 року, відповідно до якого слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 09 години 00 хвилини до 10 години 00 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_22 чотири наручні годинника, які не мають суттєвих відмінностей. Серед пред`явлених годинників, потерпілий впізнав годинник під № 4 (Casio), який у нього викрали 17.12.2015 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на вул. Дача Ковалевського, 89 в м. Одесі. Впізнав годинник по марці, циферблату.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_27 та ОСОБА_28 у відношенні потерпілого ОСОБА_23 .

Показами потерпілого ОСОБА_23 який допитаний в судовому засіданні показав, що обвинувачених до подій нападу на нього не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. У період часу з 18.12.2015 року на 19.12.2015 року він разом з друзями святкував день народження одного з них. Після святкування, приблизно о 04-05 годині він знаходячись на розі вулиць Тінистої та Гвоздичного провулку намагався зупинити автомобіль «таксі». В цей час до нього підійшов раніше не знайомий хлопець кавказької зовнішності, в куртці з капюшоном, обличчя якого він добре не зміг запам`ятати та почав питати чи потрібно йому таксі. Одразу з заду він відчув сильний ковзний удар у потиличну частини голови, після чого, йому нанесли удар в праву частину нижньої щелепи. Від вказаного удару він впав на землю та побачив, як до нього підбігли ще двоє осіб. Тоді ж він відчув ще один удар від якого втратив свідомість. Вказані нападники пограбували його, а саме зняли з нього годинник, каблучку із золота та зірвали з шиї ланцюжок із золота, частина якого залишились, а частина розірвана. До тями він прийшов приблизно через 15 хвилин та незнайомі особи допомогли йому добратись до дому.

Під час перехресного допиту, потерпілий показав, що під час нападу він досить добре запам`ятав одного нападника. Другого в капюшоне не дуже добро, оскільки йому перешкоджало як обстановка так і особисті хвилювання. Інших двох, які підбігли пізніше, він взагалі не запам`ятав. Під час досудового розслідування, він впізнав лише одного нападника ОСОБА_28 . Під час впізнання іншого, він не впізнав як нападника ОСОБА_27 , а іншу людину. Що стосується часу звернення до відділку поліції, потерпілий показав, що одразу після злочину не звернувся до поліції, оскільки не вірив, що злочинців зможуть знайти. Однак після перегляду відеоролику по телебаченню під час якого він впізнав свій годинник, який був вилучений у затриманих грабіжників, потерпілий одразу ж звернувся до відділку поліції.

Показами свідка ОСОБА_54 , який допитаний в судовому засіданні показав, що є членом громадської організації «Самооборона» в м. Одесі. Він в силу своїх обов`язків здійснює громадську охорону порядку, для недопущення вчинення правопорушень на території м. Одеси. До подій правопорушення обвинувачених та потерпілих не знав. Обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 перший раз побачив біля кафе «Грант» на вул. Катериненська, де вони разом з іншими особами висловлювались нецензурною лайкою, чіплялись до перехожих та провокували їх. Вони були сфотографовані на мобільний телефон. Зимою 2015 року він був очевидцем того, як ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , а також двоє інших осіб на вул. Тенистій в м. Одесі напали на раніше незнайому особу та нанесли по ньому множені удари в різні частини тіла і забрали його майно. Напад відбувався на протязі декілька секунд. ОСОБА_54 разом з ОСОБА_55 в момент нападу знаходився в автомобілі та після нападу включили світло фар з метою злякати нападників. Одразу нападники побігли до свого транспортного засобу та зникли з місця пригоди. Про вказаний факт, ОСОБА_54 доповів своєму куратору в громадській організації. Підійшовши до потерпілого, вони з`ясували, що у останнього було викрадено мобільний телефон та деякі речі. Чому потерпілий одразу не звернувся до відділку поліції, свідку не відомо. Однак в подальшому його запрошували до відділку поліції для дачі свідчень та оформлення впізнання.

Крім того, вина ОСОБА_46 та ОСОБА_28 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 14.01.2016 року, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_23 просить прийняти заходи до раніше незнайомих осіб кавказької зовнішності, які 19.12.2015 року, приблизно о 05.00 годині, знаходячись на вул. Тіниста кут пров. Гвоздичного, нанесли по ньому декілька ударів по обличчю, після чого він короткочасно втратив свідомість. Коли прийшов до тями то відчув що з нього зняли годинник, кільце, ланцюжок із золота, а також викрали мобільний телефон марки «Айфон 4». Раніше із заявою про вчинений злочин не звертався. Вирішив звернутись із заявою про злочин лише після повідомлення у інтернеті про затримання осіб, серед яких він впізнав нападників, а також своє викрадене майно годинник. Нападників було четверо осіб та які є особами кавказької зовнішності, серед яких він може впізнати двох осіб.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 09 години 30 хвилин до 09 години 48 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_54 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_28 ), який 19.12.2015 року приблизно о 05 годині 00 разом з іншими особами скоїв злочин відносно потерпілого. Вказана особа під час знаходження потерпілого на землі, нахилялась до нього, після чого зникла разом з іншими на автомобілі «БМВ» д.н. НОМЕР_3 . Впізнав особу по зовнішності та характерним рисам обличчя.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 09 години 55 хвилин до 10 години 15 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_54 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_27 ), який 19.12.2015 року приблизно о 05 годині 00 разом з іншими особами скоїв злочин відносно потерпілого ОСОБА_23 . Вказана особа під час вчинення злочину наносив тілесні ушкодження потерпілому, після чого зник разом з іншими на автомобілі «БМВ» д.н. НОМЕР_3 . Впізнав особу за характерними рисами обличчя.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.05.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 17 години 40 хвилини до 18 години 00 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_23 чотири наручних годинника, які не мають суттєвих відмінностей за своїм виглядом. Серед пред`явлених годинників, потерпілий впізнав годинник під № 4, який належить потерпілому ОСОБА_23 та який був відкрито викрадений 19.12.2015 року приблизно о 05.00 годині на вул. Тінистій в м. Одесі. Годинник впізнав за склом, циферблатом, марці, штриховій розмітці. Вказаний годинник вилучений під час огляду місця події 27.12.2015 року за адресою АДРЕСА_8 , де мешкав ОСОБА_28 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2016 року та відеозаписом слідчої дії, відповідно до якого слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 32 хвилини до 13 години 35 хвилин у присутності понятих, захисника та перекладача, пред`явив потерпілому ОСОБА_23 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_28 ), який наносив йому тілесні ушкодження по голові 19.12.2015 року та заволодів його наручним годинником.

Протоколом слідчого експерименту від 02.06.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий в ОВС відділу розслідування ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 14 години 30 хвилин до 15 години 45 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_23 на місці скоєння злочину, по вул. Тіниста в м. Одесі показав, як та за яких обставин 19.12.2015 року приблизно о 05 годині 00 хвилин на нього був скоєний напад раніше невідомих осіб, як в подальшому він дізнався ОСОБА_28 та ОСОБА_56 , які нанесли множені удари по ОСОБА_23 ногами і руками. Також до нього в цей час підбігли ще двоє хлопців, які також нанесли по ньому удари руками та ногами по голові та тулубу. Після чого, ОСОБА_28 зняв з нього годинник, а ОСОБА_49 зняв обручку. Прийшовши до тями, він побачив двох хлопців, які допомогли йому дістатись додому.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_27 та ОСОБА_28 у відношенні потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Показами потерпілого ОСОБА_24 який допитаний в судовому засіданні показав, що обвинувачених до подій нападу на нього не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. 24.12.2015 року приблизно о 03.00 годині він, разом з ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та ОСОБА_25 на автомобілі «Таксі» приїхали до будинку по вул. Комітетській в м. Одесі. Виходячи з таксі, він звернув увагу на двох раніше невідомих чоловік, які знаходились навпроти під`їзду будинку біля будівлі «Теплотраси». Продовживши рух, вони разом намагались зайти в під`їзд будинку. ОСОБА_24 заходив останній. В цей час він відчув позаду себе, раптово для себе удари в різні частини тіла. Поставивши пакети, та обернувшись він побачив двох раніше невідомих йому осіб, як в подальшому він дізнався ОСОБА_27 та ОСОБА_28 які наносили йому удари в різні частини тіла та голови. В процесі нападу, ОСОБА_27 та ОСОБА_28 зірвали з шиї ОСОБА_24 ланцюжок із золота та вирвали з рук ОСОБА_25 сумку в якій знаходились грошові кошти. Також нанесли один удар рукою в обличчя ОСОБА_59 . Після нападу та пограбування, вказані особи зникли на темному автомобілі іноземного виробництва. Вони одразу ж звернулись до відділку поліції.

Показами потерпілої ОСОБА_25 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що обвинувачених до подій правопорушення не знала. Підстав їх обмовляти у неї не має. Щодо обставин злочину, потерпіла ОСОБА_25 дала аналогічні покази, що і потерпілий ОСОБА_24 в частині обставин, очевидцем яких вона була, підтвердивши факт нападу на неї, ОСОБА_24 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 раніше незнайомими двома особами, кавказької зовнішності, яких вона в подальшому впізнала як ОСОБА_27 та ОСОБА_28 біля входу в парадну будинку по вул. Комітетська в м. Одесі. Вказані особи напали на них, нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_24 , викрали його ланцюжок із золота, її жіночу сумку, яка знаходилась в руках у ОСОБА_39 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 4500 гривень. Після вчиненого зникли з місця події.

Крім того, вина ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Довідкою від оператора 102 від 24.12.2015 року, відповідно до якого оператору надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_24 про те, що 24.12.2015 року о 03 годині 24 хвилини в м. Одесі по вул. Комітетська, 17/19 троє невідомих осіб, не слов`янської зовнішності побили та забрали сумку. Зникли у напрямку Прохорівського провулку на автомобілі.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який складений 24.12.2015 року о 04 годині 25 хвилин, відповідно до якого оперуповноважений Хмельницького ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області прийняв усну заяву від потерпілого ОСОБА_24 , відповідно до якої останній просить прийняти заходи до 2-х осіб не слов`янської зовнішності, які незаконно заволоділи жіночою сумкою, імовірно з сумою від 5 000 до 10 000 гривень та зникли в невідомому напрямку. Під час нападу до ОСОБА_24 та його дівчини застосовувалось фізичне насилля.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який складений 22.04.2016 року о 10 годині 00 хвилин, відповідно до якого старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Одеській області прийняв усну заяву від потерпілої ОСОБА_25 , відповідно до якої остання повідомила про факт скоєння злочину у відношенні неї за наступними обставинами. 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, невстановлені особи, знаходячись біля першої парадної будинку № 17/19 по вул. Комітетська в м. Одесі, шляхом ривка відкрито викрали жіночу сумку вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 4500 гривень. Після чого, з місця скоєння злочину зникли на автомобілі «DMW» темного кольору. Під час нападу до ОСОБА_39 та ОСОБА_24 застосовувалось фізичне насилля. Нападників впізнати зможе за характерними рисами обличчя, росту, будовою тіла (статурі).

Відеозаписом з камер спостереження автосервіс «Фольксваген», який добровільно виданий потерпілим ОСОБА_24 на яких зафіксовані події, які відбувались поряд з місцем пригоди 24.12.2015 року в період часу приблизно з 04 години 30 хвилин по 04 годину 35 хвилин. Так на відео зафіксований приїзд невідомого автомобіля по провулку Банному к будинку № 3, з якого вийшли декілька осіб. Через невеликий проміжок часу декілька осіб підбігають до невідомого автомобілю та зникають з місця події. Також відео фіксує гр. ОСОБА_24 , який переслідуючи нападників вибіг на вулицю.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.04.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 00 хвилини до 13 години 15 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілій ОСОБА_25 чотири жіночі сумки, які не мають суттєвих відмінностей за своїм виглядом і кольором. Серед пред`явлених сумок, потерпіла впізнала сумку під № 2, яка належить потерпілій ОСОБА_25 яку 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин на вул. Комітетська в м. Одесі відкрито викрали невстановлені особи. Свою сумку вона впізнала за кольором, формою, накладному замку та ременю, який виготовлений у вигляді ланцюга. Вказана сумка вилучена під час огляду місця події 27.12.2015 року за адресою АДРЕСА_8 , за тимчасовим місцем перебування ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 15 години 29 хвилини до 15 години 33 хвилин у присутності понятих, захисника та перекладача, пред`явив потерпілому ОСОБА_24 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_28 ), який 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 00 хвилин на вул. Комітетська, 17/19 напав на ОСОБА_24 та заволодів сумкою з грошовими коштами та зник з місця події на автомобілі темного кольору.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 16 години 48 хвилини до 16 години 52 хвилини у присутності понятих та захисника, пред`явив потерпілому ОСОБА_24 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 4 ( ОСОБА_27 ), який у грудні 2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин на вул. Комітетська, 17/19 скоїв напад на ОСОБА_24 та заволодів сумкою з грошовими коштами. Вказана особа наносила удари в потиличну частину голови. Впізнав ОСОБА_27 за тулубом та віком.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 13 години 48 хвилини до 13 години 52 хвилини у присутності понятих та захисника, пред`явив потерпілій ОСОБА_25 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_27 ), який 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 15 хвилин на вул. Комітетська в м. Одесі наносив тілесні ушкодження ОСОБА_24 та разом з іншою особою викрав сумку.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 10 години 00 хвилин до 10 години 15 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілій ОСОБА_25 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_28 ), який 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин по вул. Комітетська, 17/19 разом з іншою особою викрали її сумочку. Впізнала особу за будовою тіла, зовнішністю, обличчю.

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий в ОВС відділу розслідування ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 14 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_24 на місці скоєння злочину, по АДРЕСА_4 показав, як та за яких обставин 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та ОСОБА_25 приїхали на таксі до парадної будинку та під час входу до будинку на них був скоєний напад раніше невідомих осіб, а саме ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які нанесли множені удари по ньому та заволоділи ланцюжком із золота і жіночою сумкою з грошовими коштами.

Протоколом слідчого експерименту від 15.05.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий в ОВС відділу розслідування ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 17 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпіла ОСОБА_25 на місці скоєння злочину, по АДРЕСА_4 показала, як та за яких обставин 24.12.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин вона разом з ОСОБА_57 , ОСОБА_58 та ОСОБА_24 приїхали на таксі до парадної будинку та під час входу до будинку на них був скоєний напад раніше невідомих осіб, як в подальшому вона дізналась ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які нанесли множені удари по ОСОБА_24 та заволоділи ланцюжком із золота останнього, а також її жіночою сумкою з грошовими коштами.

За епізодом злочинних дій ОСОБА_28 у відношенні потерпілого ОСОБА_26 .

Показами потерпілого ОСОБА_26 який допитаний в судовому засіданні показав, що обвинувачених до подій нападу на нього не знав. Підстав їх обмовляти у нього не має. 26.12.2015 року він спільно зі своїми колегами по роботі святкували настання нового року у кафе «Нора», яке розташовано по вул. Космонавтів в м. Одесі. Святкування проходило до 04.00 години ранку 27.12.2015 року. У вказаний час він повертався додому по вул. Космонавтів в м. Одесі. На перехресті з вулицею Ген. Петрова, він побачив на зупинці громадського транспорту двох раніше незнайомих чоловіків кавказької зовнішності, які голосно сміялись. Продовживши рухатись по вулиці, через декілька метрів він відчув удар у потиличну частину голови від якого він впав та на декілька секунд втратив свідомість. Коли прийшов до тями то відчув, що по ньому наносять множені удари в різні частини тіла та голови. Удари по ньому наносили ОСОБА_27 та ОСОБА_28 яких він в подальшому впізнав у відділку поліції. ОСОБА_26 намагався захищати голову руками. В цей же час в нього з кишені був викрадений мобільний телефон «IPhone 5». Нападники ОСОБА_27 та ОСОБА_28 після викрадення побігли до автомобіля «БМВ» 3-ї серії, зеленого кольору на якій уїхали з місця скоєння злочину.

Під час перехресного допиту, потерпілий ОСОБА_26 суду показав, що він впевнений, що напад на нього здійснили саме ОСОБА_46 та ОСОБА_28 . Знаходячись у слідчого в кабінеті він впевнено впізнав вказаних осіб як нападників.

Разом з тим, вина ОСОБА_27 не знайшла свого підтвердження за вказаним епізодом. Обставини та протиріччя встановлені під час дослідження доказів за вказаним епізодом викладені судом нижче у вироку.

Вина ОСОБА_28 , за вказаним епізодом, повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Заявою про вчинення кримінального правопорушення від 27.12.2015 року, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_26 просить прийняти заходи до двох маловідомих хлопців кавказької зовнішності, які 27.12.2015 року, приблизно о 05.00 05.30 годині, знаходячись на перехресті вулиць Ген. Петрова, Космонавтів, відкрито із застосуванням насилля, а саме удару кулаком по голові, заволоділи мобільним телефоном «iPhone 5» сірого кольору. Нападників запам`ятав та у подальшому зможе їх впізнати.

Довідкою Міської клінічної лікарні № 11 від 27.12.2015 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_26 встановлений діагноз: забій м`яких тканин потиличної області.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.12.2015 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 12 години 00 хвилини до 12 години 20 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_26 чотири мобільних телефона, які не мають суттєвих відмінностей за своїм виглядом і кольором. Серед пред`явлених телефонів, потерпілий впізнав телефон під № 1, який належить потерпілому ОСОБА_26 та який 27.12.2015 року на перехресті вулиць Космонавтів та Ген. Петрова в м. Одесі відкрито викрали невстановлені особи. Мобільний телефон він впізнав за маркою, моделлю, кольору, подряпинам у верхній частині телефона, біля логотипу. Вказаний мобільний телефон вилучений під час огляду місця події 27.12.2015 року за адресою АДРЕСА_8 , де періодично перебували ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Висновком судово-медичної експертизи № 3191 від 25.01.2016 року, яка проведена КУ ООБСМЕ, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_26 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синці обличчя. Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразились. Не виключено, що ці ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів кистями рук, стиснутими в кулаки та іншими подібними предметами. Зазначені ушкодження, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скоро-минущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Наявні ушкодження виникли незадовго до звернення ОСОБА_26 до лікувального закладу, а також судячи з морфологічних властивостей ушкоджень (синці світло синього кольору), вони утворилися в термін від 1 до 2-3 діб до моменту огляду експертом. Таким чином, дані ушкодження могли бути заподіяні 26.12.2015 року. Наявні ушкодження не були небезпечними для життя, як в момент їх заподіяння, так і в подальшому періоді.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.12.2015 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 17 години 00 хвилини до 17 години 30 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_26 чотири автомобіля марки «БМВ» моделі 318і, які не мають суттєвих відмінностей за своїм виглядом і кольором (зелений колір). Серед пред`явлених автомобілів, потерпілий впізнав автомобіль під № 3, на якому дві раніше незнайомі йому особи після скоєння злочину у відношенні нього зникли у невідомому напрямку.

Автомобіль впізнав за маркою, моделлю, кольору та по візерункам дисків.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2016 року, відповідно до якого старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 17 години 40 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_26 фотокартки чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 2 (Особа № 1, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження), який 27.12.2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин по вул. Ген. Петрова в м. Одесі, наносив тілесні ушкодження та разом з іншою особою заволодів його мобільним телефоном «Айфон». Впізнав особу за обличчям, великому носі та підборіддям.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 року та відеозаписом слідчої дії, відповідно до якого слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області в період часу з 15 години 02 хвилини до 15 години 11 хвилин у присутності понятих, захисника та перекладача, пред`явив потерпілому ОСОБА_26 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка під № 1 ( ОСОБА_28 ), який наносив йому тілесні ушкодження та заволодів його мобільним телефоном.

Протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого старший слідчий в ОВС відділу розслідування ОВС СУ ГУНП в Одеській області у період часу з 12 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин у присутності понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_26 на місці скоєння злочину, по вул. Ген. Петрова в м. Одесі показав, як та за яких обставин 27.12.2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин на нього був скоєний напад раніше невідомих осіб, як в подальшому він дізнався ОСОБА_28 та Особа № 1, які нанесли множені удари по ОСОБА_26 ногами і руками та заволоділи його мобільним телефоном. Від отриманих ударів, потерпілий втратив свідомість на дуже невеликий проміжок часу. Коли прийшов до тями побачив ОСОБА_28 та Особу № 1, які на протилежній частині вул. Ген. Петрова сіли в автомобіль «БМВ 3» та зникли з місця події.

За епізодом незаконного придбання, носіння, зберігання ОСОБА_28 вогнепальної зброї.

Протоколом затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 05.01.2016 року, відповідно до якого о 18 годині 00 хвилин був затриманий ОСОБА_28 . Під час затримання, слідчий за участю понятих та захисника провів обшук затриманої особи, в ході якого вилучив у ОСОБА_28 : 1)пістолет «STALKER» моделі «914-S» № НОМЕР_4 калібру 9 мм Р.А. чорного кольору; 2)мобільний телефон «Lenovo» з сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_6 .

Висновком судової балістичної експертизи № 52-Б від 03.02.2016 року, Одеського НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області, відповідно до якої: наданий на дослідження пістолет вилучений 06.01.2016 року при обшуку у ОСОБА_28 являється нестандартною, короткоствольною вогнепальною зброєю самозарядним гладкоствольним пістолетом «STALKER» моделі «914-S» № НОМЕР_4 калібру 9 мм Р.А. Наданий на дослідження пістолет «STALKER» моделі «914-S» № НОМЕР_4 калібру 9 мм Р.А. виготовлений промисловим способом в конструкцію якого саморобним способом внесені конструктивні зміни у вигляді видалення захисного елемента з каналу ствола та запаювання газовідвідного отвору в результаті чого з`явилась можливість проводити не однократні постріли метальним снарядом (гумовою кулею, картеччю).

Відеозаписом затримання ОСОБА_27 та ОСОБА_28 05.01.2016 року, який досліджений в судовому засіданні, на якому зафіксований факт виявлення і вилучення у обвинуваченого ОСОБА_28 пістолета «STALKER» моделі «914-S».

Докази для всіх епізодів злочинів у відношенні обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Суд також обґрунтовує вирок суду показами свідка ОСОБА_60 , який допитаний в судовому засіданні показав, що є пенсіонером та здає в оренду квартиру в АДРЕСА_8 . Прізвища, ім`я та по батькові особи якій він здавав в оренду квартиру він не пам`ятає. Обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 він знає лише візуально, як осіб, які періодично з`являлись в квартирі яку він здавав в оренду. Приблизно рік потому, особа якій він здавав в оренду квартиру уїхав та запропонував замість себе двох інших орендарів, кавказької зовнішності (це були ні ОСОБА_27 та ні ОСОБА_28 ). Через деякий час в квартирі яку він здавав в оренду проводили обшук. Під час обшуку він пам`ятає, що співробітники міліції знаходили різні мобільні телефони. Також в квартирі були затримані двоє осіб (ні ОСОБА_27 та ні ОСОБА_28 ). під затримання вони нічого не пояснювали.

Суд оцінює вказані покази свідка, як доказ факту перебування в квартирі АДРЕСА_7 обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , де були вилучені певні речові докази та предмети, які мають значення доказів у вказаному кримінальному провадженні (в тому числі жіночої сумки ОСОБА_25 ). При цьому для суду не має жодного значення кількість часу проведеного обвинуваченими у вказаній квартирі, оскільки для передачі викрадених предметів та їх подальшого зберігання не потрібно значного часу.

Вина обвинувачених також підтверджується протоколом огляду місця події від 27.12.2015 року, відповідно до якого старший слідчий СУ ГУ Національної поліції в Одеській області, за участю власника квартири гр. ОСОБА_60 та за його добровільною згодою, в присутності понятих, у період часу з 08 години 00 хвилин до 09 години 30 хвилин провів огляд квартири АДРЕСА_7 . Під час огляду квартири було виявлено та вилучено ряд речей, предметів та документів, серед яких: мобільний телефон «SAMSUNG DUOS» в корпусі білого кольору; мобільний телефон «SAMSUNG DUOS» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Місrosoft» задня кришка ярко синього кольору; мобільний телефон «SAMSUNG» GT- Е12001 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «SAMSUNG» GТ-Е 1081-1 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «SAMSUNG» GТ-Е 12000-1 в корпусі білого кольору; мобільний телефон «SAMSUNG» в корпусі білого кольору; мобільний телефон «ІРhone» в корпусі чорного кольору, модель А 1241 без сім карти; сім карта оператора мобільного зв`язку «Life»; сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар»; портмоне чоловіче темно-коричневого кольору з шкіро замінювача в пустому стані; портмоне чоловіче коричневого кольору з шкіро замінювача марки «JJF»; портмоне чоловіче чорного кольору з шкіро замінювача, в пустому стані «Eligius»; портмоне чоловіче коричневого кольору шкіряне, в пустому стані марки «Gany U.S.A.»; портмоне чоловіче коричневого кольору з шкіро замінювача, в пустому стані марки «LEVIS»; наручний годинник марки «САSIO G-SНОСК»; наручний годинник марки «Тіssot 1853»; циферблат годинника «QoQ Quartz», без ремінця, чорно- золотистого кольору; наручний годинник «CITIZEN»; наручний годинник чоловічий «ULYSSE NARDIN» в корпусі чорного кольору з вставками золотистого кольору та полімерний ремінець чорного кольору; браслет (біжутерія) металевий сріблястого кольору, з вставками красного кольору, у вигляді плетіння; куртка чоловіча, зимова, шкіряна темно-коричневого кольору з биркою «Rossini»; куртка чорного кольору з шкірозамінника; пластикова карта «WOG» № НОМЕР_7 ; банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; візитна карта «Королевский орех»; банківська карта «Марфін банк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_61 ; банківська карта «Укргазбанк» № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_62 ; 2 патрона «ТАХО», калібру 7,2 мм; ключниця темно-коричневого кольору, шкіряна з наявністю 3 ключів та 1 електронного ключа; зв`язка ключів в кількості 2 штук з пластиковою біркою готелю та надписом «Дерибасівська....»; зв`язка ключів в кількості 3-х штук та 1 електронного ключа; зв`язка ключів в кількості 3-х штук та 1 електронного ключа; ключ металевий продовгуватої форми; ключ від транспортного засобу ВАЗ; 2 пластикові карти з під сім карт операторів мобільного зв`язку «ЛАЙФ» № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ; пластикова карта з під сім карти оператора мобільного зв`язку «ЛАЙФ» № НОМЕР_13 ; футболка білого кольору з плямами темно-бурого кольору та механічним ушкодженням у вигляді отвору (ймовірно від кульового поранення); оригінал паспорту громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_63 ; оригінал свідоцтва на транспортний засіб державний знак НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_64 ; оригінал свідоцтва о реєстрації транспортного засобу державний знак НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_65 ; оригінал свідоцтва о реєстрації транспортного засобу НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_66 ; оригінал посвідчення водія № НОМЕР_16 від 26.12.2013 року; чек ГТТ «Домбард» від 26.12.2016; оригінал договору ПТ «Ломбард Гроші тут» від 26.12.2015 на закладення під залог золотого виробу з механічним ушкодженням у вигляді розриву; оригінал договору оренди від 15.09.2015 на жиле приміщення: кв. АДРЕСА_7 ; чохол від мобільного телефону чорного кольору; жіноча сумка коричневого кольору, виготовлена зі шкірозамінника (вказана сумка належить ОСОБА_25 ).
Вказані речі, предмети і документи були оглянуті слідчим 11.01.2016 року, про що був складений відповідний протокол та фототаблиця.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_27 за епізодом злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_14 , дії обвинуваченого ОСОБА_27 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом у відношенні потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , дії обвинуваченого ОСОБА_27 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом у відношенні потерпілих ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , дії обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_23 , дії обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

За епізодом у відношенні потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , дії обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_28 за епізодом злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_18 , дії обвинуваченого ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_32 , дії обвинуваченого ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_26 , дії обвинуваченого ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

За фактом незаконного поводження зі зброєю, дії обвинуваченого ОСОБА_28 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

За сукупністю злочинів, суд кваліфікує дії ОСОБА_27 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, а дії ОСОБА_28 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Даючи оцінку діям обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд вважає, що під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження кваліфікація дій останніх вчинення ряду злочинів у складі організованої групи. Не знайшло свого підтвердження і роль ОСОБА_27 як організатора (лідера) організованої групи. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 КК України, організатором є особа, яка організувала вчинення злочину (злочинів) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування злочинної діяльності організованої групи або злочинної організації.

Частиною 3 статті 28 КК України, злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Дослідженні в судових засіданнях докази, беззаперечно свідчили про вчинення ряду злочинів ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за попередньою змовою групою осіб, іноді одноособово. Однак прокурором не надані жодні докази, що свідчать про вчинення злочинів у складі організованої групи. Так не було надано доказів про дату створення групи та часу її існування, мету створення групи, їх плану злочинної діяльності, матеріальної бази, кількісного складу, способів вербування членів групи, її структури та ієрархії, наявності відповідних зв`язків як з іншими угрупуваннями так і можливо корупційних зв`язків, розподілу між членами групи функцій та ролей, а також характеру їх стосунків.

Наведений перелік вказаних ознак організованої групи в обвинувальному акті є не більше ніж припущення слідчого, яке не забезпечено жодними доказами. Доводи прокурора про те, що висновок слідчого про організовану групу ґрунтується на множинності епізодів злочинних дій які інкримінуються обвинуваченим, а лідерські якості ОСОБА_27 підтверджуються його поведінкою під час вчинення злочинів, на думку суду є лише певним здогадом або гіпотезою, яка в судових засіданнях не була будь-яким чином підтверджена. Кількість епізодів у даному випадку свідчить про повторність дій обвинувачених, що враховується судом при постановлені вироку. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_27 свідчить лише про намір вчиняти злочини з корисливих мотивів та про схильність останнього до скоєння злочинів за попередньою змовою групою осіб.

Жодних ознак організатора (лідера) організованої групи у діях ОСОБА_27 під час розгляду кримінального провадження встановлено не було. Не було встановлено не лише організація вчинення злочинів ОСОБА_27 або утворення організованої групи але й будь-яке керування вказаною групою, її фінансування чи приховування її злочинної діяльності. Так, оскільки створення організованої групи є сукупністю дій з організації, формування стійкого об`єднання для зайняття злочинною діяльністю, прокурором в судовому засіданні не повідомлено та головне не підтверджено доказами як ОСОБА_27 підшукував співучасників злочинів, як детально він розподіляв між учасниками групи обов`язки і функції, як складав план злочинів та визначав спосіб його виконання. Що стосується сукупності дій направлених на керування організованою групою, то вказаний факт взагалі залишився поза увагою як слідчого при складані обвинувального акту так і прокурора під час доведення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Всі досліджені докази, які викладені вище у вироку суду, свідчать про спільне вчинення ряду тяжких злочинів ОСОБА_27 та ОСОБА_28 з єдиною метою незаконного збагачення.

Таким чином оскільки кваліфікуюча ознака злочинів передбачених ст. ст. 186, 187 КК України у вигляді вчинення злочинів у складі організованої групи не знайшла свого підтвердження, однак факт вчинення грабежів та розбійних нападів за попередньою змовою групою осіб об`єктивно підтверджений, суд вважає за необхідне виключити з кваліфікації дій обох обвинувачених кваліфікуючу ознаку вчинення злочинів у складі організованої групи та відповідно кваліфікує дії ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за відповідними епізодами злочинів у відношенні потерпілих ОСОБА_67 , ОСОБА_23 та ОСОБА_26 лише за ч. 2 ст. 187 КК України та у відношенні потерпілих ОСОБА_32 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Даючи оцінку доказам дослідженим в судовому засіданні за епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_19 , судом встановлено, що вина обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 не знайшла свого підтвердження у вказаному злочині, з наступних підстав.

Органом досудового розслідування ОСОБА_27 та ОСОБА_28 обвинувачувались в тому, що приблизно об 00 годин 10 хвилин, 05.12.2015 року, ОСОБА_27 , являючись лідером організованої групи, переслідуючи намір, спрямований на незаконне збагачення шляхом вчинення розбійних нападів та грабежів, разом із ОСОБА_28 , особою у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження (далі Особа № 1) та невстановленою особою, на автомобілі «BMW 740 І» д/н НОМЕР_3 , під керуванням невстановленої особи, прибули на перехрестя вул. Єкатерининської та Ланжеронівська в м. Одесі, де з метою вибору об`єкта злочинного посягання стали спостерігати за відвідувачами наявних у зазначеному місці розважальних закладів (барів, ресторанів, нічних клубів).

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_27 , Особа № 1, ОСОБА_28 та невстановлена слідством особа, приблизно о 02.00 годині, знаходячись біля кафе «Гранат», розташованого по вул. Єкатерининській, 1 в м. Одесі, побачили ОСОБА_68 , який проходив по вказаній вулиці та визначили своєю метою протиправне заволодіння належним ОСОБА_69 майном, у спосіб попередньо визначений членами злочинного угруповання.

Згідно розподілених ролей, невстановлена особа, перебуваючи за кермом автомобіля «BMW 740I» д/н НОМЕР_3 , залишилася спостерігати за навколишнім оточенням, щоб у разі появи сторонніх осіб або співробітників правоохоронних органів, попередити про це інших учасників організованої групи та забезпечити швидке залишення учасниками злочинного угруповання місця скоєння злочину. ОСОБА_27 , Особа № 1 та ОСОБА_28 , діючи згідно розподілених ролей, почали слідкувати за ОСОБА_70 , який прямував по вул. Ланжеронівській у напрямку вул. Рішельєвської в м. Одесі.

Діючи згідно узгодженого плану злочинних дії, Особа № 1, знаходячись біля будинку № 18 по вул. Ланжеронівській, приблизно, о 02 годині 10 хвилин, наздогнав ОСОБА_68 , схопив його за одяг та зробив підніжку, від чого ОСОБА_71 впав на землю. Після чого, Особа № 1 почав виривати з рук ОСОБА_68 належну йому сумку, а ОСОБА_28 та ОСОБА_27 у цей момент, знаходились поряд та спостерігали за навколишньою обстановкою.

Не в змозі відібрати майно потерпілого, Особа № 1, застосував до ОСОБА_68 насильство небезпечне для життя і здоров`я, яке виразилось у нанесені удару кулаком руки в праву скроневу частину голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої стінки лівої очниці зі зміщенням уламків та потраплянням повітря в її порожнину, закритого перелому лівої виличної дуги, забоїв м`яких тканин лобної ділянки зліва та лівих паро орбітальних, щічних та скроневих ділянок.
Від отриманих ударів, ОСОБА_71 на деякий час втратив свідомість, після чого Особа № 1 зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок, вагою 40 г, вартістю 36000 гривень та заволодів сумкою потерпілого, вартістю 500 гривень, в якій знаходилося: мобільний телефон «HTC Desire 709 d», в корпусі білого кольору, вартістю 1500 гривень, шкіряне портмоне, чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходились картки «Сільпо», «Деко», «Здоров`я», «Обжора», «Метро», посвідчення водія і медична довідка, банківські картки «Укргазбанк» та «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_68 , тим самим спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_69 на загальну суму 38 500 гривень.

Після заволодіння майном потерпілого, члени організованої групи ОСОБА_27 та ОСОБА_28 почали залишати місце скоєння злочину, а Особа № 1, через відкрите переднє пасажирське вікно, передав викрадене майно невстановленій особі, яка знаходилась за кермом автомобіля «BMW 740I» д/н НОМЕР_3 , та також почав залишати місце скоєння злочину, попрямувавши в бік вул. Пушкінської в місті Одесі.

Прийшовши до тями, потерпілий ОСОБА_71 почав переслідувати Особа № 1, однак, біля готелю «Моцарт», по вул. Ланжеронівська 13, виконуючи обрану собі роль керівника злочинного угруповання, та з метою недопущення можливого затримання одного з членів своєї злочинної групи, ОСОБА_27 , наздогнав ОСОБА_68 , та наніс йому удар рукою в голову, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритих уламкових переломів передньо-зовнішньої, задньо-зовнішньої та верхньої стінок лівої гайморової пазухи зі зміщенням уламків та крововиливом в її порожнину, від якого ОСОБА_71 знову втратив свідомість, а ОСОБА_28 спільно з ОСОБА_27 , Особою № 1 та невстановленою особою, які діяли в складі організованої групи, з місця скоєння злочину зникли на автомобілі «BMW 740I» д/н НОМЕР_3 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3188 від 15.01.2016 отримані ОСОБА_70 у своєї сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Після вчинення нападу на ОСОБА_68 , лідер організованої групи ОСОБА_27 , відповідно до обраної собі ролі, прийняв заходи щодо реалізації викраденого у потерпілого ОСОБА_68 майна, та грошові кошти розділив між учасниками організованої групи на свій розсуд.

Вина обвинувачених за вказаних епізодом підтверджувалась двома основними видами доказів: усними показами очевидця правопорушення, потерпілого ОСОБА_19 та речовим доказом відеофіксацією подій з камер зовнішнього спостереження з Альфа банку на вул. Єкатериненська та Готелю Моцарт на вул. Ланжеронівська в м. Одесі. Інші докази, заява про злочин, протоколи слідчих дій є похідними від показів потерпілого доказами. Протоколи обшуку та огляду не підтверджують обставини які підлягають доказуванню у відношенні обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за вказаним епізодом. Судово-медична експертиза лише підтвердила факт отриманих тілесних ушкоджень потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні 19.06.2017 року потерпілий ОСОБА_19 показав, що 05.12.2015 року приблизно о 00 годині 10 хвилин він рухався по вул. Єкатерининська в м. Одесі, де до нього підійшов раніше незнайомий чоловік кавказької зовнішності та розпочав з ним розмову, під час якої пропонував випити та спільно відпочити. Разом з ними, поряд, трохи позаду від них рухався ще один незнайомий чоловік, як в подальшому він дізнався ОСОБА_27 . Не погоджуючись на його пропозицію він почав уходити від вказаного чоловіка, звернувши на вул. Ланжеронівська. Приблизно через 8-10 метрів він відчув, як його схопили за пальто та підставили підніжку, в результаті чого він впав на землю. В цей же час в нього намагались забрати сумку. Тоді ж він відчув два удари в область голови, від яких він втратив свідомість. Нападником була особа, яку й досі співробітники поліції встановлюють. Коли прийшов до тями, до нього підбіг нападник та зірвав ланцюжок із золота і викрав сумку з матеріальними цінностями. Потерпілий ОСОБА_19 почав переслідувати нападника. Тоді ж він почув, що за ним хтось слідом рухається. Через кілька метрів, чоловік який рухався позаду наздогнав його та наніс удар. Від поштовху та удару вони впали разом на землю. В цей проміжок часу ОСОБА_19 побачив обличчя нападника та в судовому засіданні повідомив, що це був ОСОБА_28 . Після наступного сильного удару, ОСОБА_19 втратив свідомість. Коли прийшов до тями поряд з ним не було його речей та цінного майна (ланцюжка, сумки, мобільного телефону).

Під час перехресного допиту, потерпілий показав, що слідчий проводив впізнання як особисто з людьми так і за фотознімками. Він впевнено впізнав ОСОБА_27 , ОСОБА_72 та третю особу за фотознімками. Під час спричинення йому тілесних ушкоджень першою невстановленою особою, ОСОБА_27 знаходився поряд та спостерігав за діями нападника. У результаті нападу у нього була зламана щелепа. Будь-яких зауважень та уточнень під час слідчих дій за його участі він не заявляв. Про обставини злочину повідомив органи поліції не одразу, оскільки вважав за потрібне повідомити про вказаний факт пізніше, після часткового видужання.

Допитаний додатково в судовому засіданні 21.06.2017 року потерпілий ОСОБА_19 показав, що під час дачі показів в суді 19.06.2017 року він помилявся у відношенні одного з суб`єктів нападу на нього. А саме, напад другий раз на нього здійснив не ОСОБА_28 , а обвинувачений ОСОБА_27 . Помилка виникла в зв`язку з давністю подій які відбулись.

Оскільки протиріччя у показах потерпілого які були встановлені в судовому засіданні, викликали певні сумніви, щодо їх правдивості та об`єктивності, судом в присутності потерпілого були досліджені наявні речові докази, а саме відеозаписи з камер зовнішнього спостереження Альфа банку на вул. Єкатериненська та Готелю Моцарт на вул. Ланжеронівська в м. Одесі.

Під час дослідження в судовому засіданні зазначених відеозаписів, потерпілий ОСОБА_19 з впевненістю не зміг вказати на зображених на відео хто з трьох чоловік, які зафіксовані на відеозапису є ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Не зміг він і описати ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за загальними ознаками.

Разом з тим, суд вважає, що об`єкти матеріальної природи іноді є носіями, без перебільшення, незамінної інформації для встановлення всіх необхідних обставин по кримінальному провадженню. Речові докази у даному випадку, сприяють не тільки цілеспрямованому дослідженню доказів, а й об`єктивному та обґрунтованому вирішенню кримінального провадження по суті.

Так, досліджені відеозаписи в судовому засіданні надають суду право зробити висновок про те, що достеменно встановити на них ОСОБА_27 та ОСОБА_28 не можливо. На відеозапису дійсно зафіксований факт скоєння злочину у відношенні ОСОБА_19 трьома особами. Але переглянувши відеозапис декілька разів, за участю всіх учасників судового процесу, суд не встановив на відеозапису обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . За тілобудовою, ростом та загальним рисам на відеозапису зафіксовані ні ОСОБА_27 та ні ОСОБА_28 .

Не добавляє ясності покази потерпілого, який плутався не тільки в особистостях нападників, але й очевидно давав покази, які не відповідали обставинам правопорушення, що зафіксовані на відеозапису. Так, потерпілий впевнено показав, що після спричинення йому тілесного ушкодження біля готелю «Моцарт» він впав та одразу піднявся і запам`ятав обличчя нападника. Після цього його знову ударили і він втратив свідомість. Натомість на відеозапису з камер відеофіксації готелю Моцарт зафіксовано, що після удару особою по потерпілому ОСОБА_19 останній падає і у нього одразу відбирають його особисті речі. Особи одразу убігають. ОСОБА_19 при цьому взагалі не бачить жодного обличчя. Надалі, він дійсно піднімається і начебто біжить за нападниками. Жодного епізоду втрати свідомості відеофіксація не містить.

Тобто відеоспостереження повністю спростовує покази потерпілого в частині впізнання особи яка нанесла удар по потерпілому та втрати свідомості потерпілим на місці падіння.

Даючи оцінку показам потерпілого ОСОБА_19 судом встановлено, що потерпілий є співробітником поліції, керівником відділу карного розшуку ГУНП в Одеській області. В силу своєї професії, його навички та пам`ять безумовно повинні суттєво відрізнятись від звичайної людини, оскільки його професійна діяльність пов`язана з розкриттям злочинів, встановленням осіб, що вчинили злочини. Наявність агентурних зв`язків, в тому числі в середині злочинного світу, роботи зі злочинцями свідчать про досвіт та здібності які очевидно надають йому суттєві переваги перед звичайною людиною, з точки зору передачі доказової інформації як безпосереднім очевидцем подій правопорушення. В повсякденному житті він сприймає факти з певними деталями та обставинами, які звичайна людина ніколи не побачить та не зверне на них уваги. Надаючи покази в суді, потерпілий ОСОБА_19 детально розповідає про свої дії коли він зустрів осіб, які в подальшому вчинили на нього напад, розповідає про свої почуття та емоційний стан, про те, які дії були вчиненні нападниками спочатку та в подальшому під час їх переслідування. Описує втрату свідомості та свої дії, які надали йому можливість впізнати нападників. Разом з тим, на прямі питання щодо опису нападників, їх одежі, суттєві ознаки обличчя або рук потерпілий ОСОБА_19 відповісти не зміг. Наявність уваги по відношенню до загальних обставин (які в тому числі можливо пригадати за допомогою відеозапису), та відсутність уваги на дійсно важливі деталі, як то обличчя нападників, їх одежу, суттєві ознаки тілобудови на думку суду свідчать або про штучне спотворення певних фактів, очевидцем яких він був, або ж про такий фізіологічний стан, який не дозволяв не тільки сконцентрувати увагу на головні чинники правопорушення, але й на головних фігурантів нападу (наприклад стан алкогольного сп`яніння; сильна стресова ситуація; сильне хвилювання, можливо завдяки переляку, збудження, розгубленості та інш.). У даному випадку, суд вважає, що у самому потерпілому містяться елементи, що відхиляють його свідчення від істини, що затемнюють і спотворюють його джерело.

Описуючи нападників, потерпілий очевидно помилився в суб`єктах нападу, що і визнав сам, під час повторного допиту в суді. А коли судом досліджувався відеозапис взагалі не зміг на відео показати хто з нападників ОСОБА_27 , а хто ОСОБА_28 .

Як зазначено вище судом, інші докази по вказаному епізоду або є похідними від показів потерпілого /заява про злочин, протоколи пред`явлення осіб для впізнання, протокол слідчого експерименту, протокол пред`явлення транспортного засобу для впізнання/, або підтверджують лише факт вчинення злочину у відношенні потерпілого, однак не підтверджують його вчинення саме обвинуваченими ОСОБА_27 та ОСОБА_28 /судово-медична експертиза; протокол обшуку від 28.12.2015 року, квартири в будинку АДРЕСА_9 , в якій тимчасово проживав ОСОБА_49 ; протоколом огляду предметів від 11.01.2016 року, а саме речових доказів які вилучені під час обшуку квартири в будинку АДРЕСА_9 ; протоколом огляду місця події від 27.12.2015 року, а саме квартири АДРЕСА_7 ; протоколом огляду предметів від 11.01.2016 року, а саме речових доказів які вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_8 /.

Закон не віддає заздалегідь переваги жодному з джерел доказів. Однак показання будь-якої особи (як усний доказ) не можуть спростувати змісту визнаного (належного та допустимого) письмового доказу або речового доказу, оскільки показання передають інформацію опосередковано, через власне ставлення людей, інші види доказів (документи, речові докази) неопосередковано, тобто є так званими «німими свідками». Оскільки судом відео запис визнаний допустимим доказом, інформація зафіксована у ньому, свідчить не тільки про наявність протиріч у показах потерпілого, а й про часткове спростовання показів потерпілого, в частині впізнання ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд вважає, що вказаних обставин достатньо для висновку про недоведеність участі обвинувачених у вчиненні вказаного злочину.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений тільки при умові надання стороною обвинувачення достатньої сукупності достовірних доказів, якими обґрунтовується доведеність всіх обставин, які підлягають встановленню у конкретному кримінальному провадженню. У даному випадку, досліджених судом доказів за ч. 4 ст. 187 КК України, виявилось недостатньо для достеменного встановлення обставин передбачених ст. 91 КПК України. Визнання обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 винними у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, вчинений організованою групою лише на підставі суперечливих показів потерпілого ОСОБА_19 на думку суду є недопустимим, оскільки обвинувальний вирок суду повинен бути ухвалений тільки при умові надання стороною обвинувачення достатньої сукупності достовірних доказів, якими обґрунтовується доведеність всіх обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні. Покази однієї особи проти іншої не можуть бути достатніми доказами вини. При цьому суд також враховує, що покази потерпілого ОСОБА_19 щодо обставин злочину, не підтверджуються жодним доказом наявним в матеріалах кримінального провадження і частково спростовуються відеозаписом обставин правопорушення.

Викладені судом у вироку обставини, у їх сукупності, свідчать про те, що вина обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за вказаним епізодом у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не доказана.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна норма встановлена в статті 17 КПК України, відповідно до якої, однією із засад кримінального провадження встановлена презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка надає гарантіє будь-якій особі вважатись невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обох обвинувачених повинна бути доказана з переконливістю та безсумнівністю і підтверджена сукупністю належних, допустимих та достовірних (безсумнівно істинних) доказів.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведена винність обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 оскільки під час судового розгляду не доведено, що вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України у відношенні потерпілого ОСОБА_19 вчинено обвинуваченими. Таким чином обвинувачені ОСОБА_27 та ОСОБА_28 підлягають виправданню за цим епізодом дій за ч. 4 ст. 187 КК України. Підставою для ухвалення виправдувального вироку щодо ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , є презумпція невинуватості.

Щодо стосується кваліфікації дій обвинувачених за кваліфікуючою ознакою вчинення злочину організованою групою, суд надав оцінку вказаній обставині вище у вироку, виключивши її як ознаку злочину з усіх епізодів інкримінованих обвинуваченим.

Даючи оцінку доказам за епізодами злочинних дій у відношенні потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_32 судом встановлені наступні фактичні обставини.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 викриває у вчиненні таємного викрадення його мобільного телефону лише ОСОБА_28 . Описуючи роль ОСОБА_27 у вказаному злочині, потерпілий показав, що останній до нього не наближався, жодних дій по відношенні до нього не вчиняв, навіть не розмовляв з ним. Які його дії під час обіймів ОСОБА_28 він не бачив. Аналогічні покази, він надавав слідчому.

За вказаним епізодом джерелом доказів є лише покази потерпілого. Протокол прийняття усної заяви про злочин, протоколи впізнання та протокол слідчого експерименту є очевидними похідними доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_51 показав, що серед нападників, які скоїли на нього напад та заволоділи його майном 13 грудня 2015 року о 00 годині біля бару Бутлегєр він впевнено впізнає ОСОБА_28 . Що стосується ОСОБА_27 , потерпілий показав, що не впізнає його як особу, яка скоїла у відношенні нього злочин спільно з ОСОБА_28 . Потерпілий також невпевнений, щодо впізнання яке він зробив під час досудового розслідування за фотознімками у відношенні ОСОБА_27 .

За вказаним епізодом джерелом доказів також є лише покази потерпілого. Протокол прийняття усної заяви про злочин, протоколи впізнання та протокол слідчого експерименту є очевидними похідними доказами.

Даючи оцінку протоколу пред`явлення особи ( ОСОБА_27 ) для впізнання за фотознімками від 29.06.2016 року потерпілим ОСОБА_73 , судом встановлено, що вказаний факт фактично в судовому засіданні спростував потерпілий, пояснивши, що він не впевнений, що серед нападників був ОСОБА_27 , при цьому ОСОБА_28 потерпілий впізнав впевнено та без будь-яких сумнівів, описавши не тільки ознаки нападника, але й підтвердивши фактичні обставини /конкретні дії ОСОБА_28 /, які є складовою об`єктивної сторони злочину.

Результатом розслідування у кримінальному провадженні повинні бути достовірно доведені поза сумнівом обставини передбачені ст. 91 КПК України. Висновок про доведеність кожної з обставин, що входять до предмету доказування, до моменту складання обвинувального акту повинен бути обґрунтований сукупністю зібраних, перевірених і оцінених доказів. Сукупність доказів, визнаних достатніми, повинна вказувати на єдиний висновок про наявність обставин, передбачених ст. 91 КПК України та виключати будь-які інші висновки. Відповідно винність обвинуваченого повинна бути доведена з переконливістю, підтверджена сукупністю достовірних (безумовно, істинних) доказів.

Якщо обвинувачення не ґрунтується на беззаперечних доказах, викликає непереборні сумніви, обвинувачений не може бути визнаний винним, так як висновок про вину в цьому випадку носить лише гіпотетичний характер. Визнання факту існуючим по ймовірності є припущенням.

В судовому засіданні встановлено, що обставини винності обвинуваченого ОСОБА_27 у вказаних епізодах органом досудового розслідування викладені в обвинувачені виключно як припущення, які виведені з показів потерпілих і є виключно суб`єктивним умовиводом. Знаходження ОСОБА_27 неподалік від обвинуваченого ОСОБА_28 в момент вчинення крадіжки мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_15 на думку слідчого та прокурора і свідчить про спільний умисел вказаних осіб на таємне викрадення майна. Однак переконання суб`єкта доказування, будучи суб`єктивним за формою, має бути об`єктивним за своїм змістом. Жодних об`єктивних відомостей про вчинення вказаного злочину обвинуваченим ОСОБА_27 суду в судовому засіданні не надано. Впізнання потерпілим ОСОБА_15 обвинуваченого ОСОБА_27 як особи, яка перебувала неподалік від обвинуваченого ОСОБА_28 який вчинив таємне викрадення чужого майна, не є доказом вини ОСОБА_27 . Відповідно суд оцінює письмовий доказ протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2015 року не як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_27 у вчиненні кримінального правопорушення, а виключно як доказ перебування останнього неподалік обвинуваченого ОСОБА_28 в момент вчинення крадіжки.

Доказова сила окремих доказів зумовлена не законом, а залежить від індивідуальних особливостей змісту доказів по конкретному кримінальному провадженню. Відповідно значення доказів визначається не зовнішніми факторами, а істотними якостями самих доказів, що відносяться до їх змісту. Є очевидним, що наявність лише одного суперечливого доказу ніяк не може бути достатнім для вирішення кримінального провадження. Не тільки обвинувальний вирок, але і будь-яке інше рішення у провадженні вимагають сукупності доказів. Оскільки зміст протоколу впізнання ОСОБА_27 від 29.05.2016 року за фотознімками, потерпілим ОСОБА_73 фактично спростовано в судовому засіданні, суд вважає за необхідне виключити з числа доказів вказаний протокол, як недопустимий, оскільки підстав ставити під сумнів покази потерпілого у суду не має. Окрім того, прокурором в судовому засіданні не доведено, що потерпілий даючи покази в суді добросовісно помилявся.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведена винність обвинуваченого ОСОБА_27 за обома вказаними епізодами оскільки під час судового розгляду не доведено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України у відношенні потерпілого ОСОБА_15 та кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст.186 КК України у відношенні потерпілого ОСОБА_74 . Таким чином обвинувачений ОСОБА_27 підлягає виправданню за вказаними епізодами за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 5 ст. 186 КК України. Підставою для ухвалення виправдувального вироку щодо ОСОБА_27 є презумпція невинуватості.

Відповідно, оскільки епізод злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_15 є першим за часом (19.09.2015 року) в обвинувачені ОСОБА_28 та враховуючи вчинення вказаного злочину останнім одноособово, суд виключає з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує дії ОСОБА_75 за вказаним епізодом за ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, що викладені вище у вироку суду.

Даючи оцінку доказам за епізодом злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_26 судом встановлені наступні фактичні обставини.

З показів потерпілого ОСОБА_26 вбачається, що останній впевнено впізнає ОСОБА_28 та ОСОБА_27 як осіб, які спільно з іншими особами вчинили розбійний напад на потерпілого на вул. Ген. Петрова в м. Одесі біля зупинки громадського автотранспорту та заволоділи його майном.

Натомість орган досудового розслідування не обвинувачує ОСОБА_27 у вчиненні безпосередніх злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_26 за ч. 4 ст. 187 КК України, а лише інкримінує обвинуваченому ОСОБА_27 вчинення злочину у складі організованої групи, як лідер (організатор) групи, з керуванням та розподілом відповідних функцій серед членів групи. Будь-які докази винуватості ОСОБА_27 у вчиненні вказаного злочину як співвиконавцем, органом досудового розслідування також не надавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Виключення як кваліфікуючих ознак вчинення всіх епізодів злочинів у складі організованої групи обвинуваченими ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , судом викладено вище у вироку суду. Оскільки після виключення вказаної кваліфікуючої ознаки, обвинувачення не містить формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення ОСОБА_27 по відношенню до потерпілого ОСОБА_26 , суд позбавлений можливості самостійно описати дії ОСОБА_27 як злочинні, відповідно до показів потерпілого та самостійно кваліфікувати дії останнього як злочин, оскільки вказане буде очевидним порушенням прав обвинуваченого та виходом за межі висунутого ОСОБА_27 обвинувачення.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне ОСОБА_27 виправдати за вказаним епізодом у відношенні потерпілого ОСОБА_26 за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки під час судового розгляду не підтвердились обставини вчинення злочину ОСОБА_27 у складі організованої групи. Щодо безпосереднього вчинення злочину ОСОБА_27 , в цій частині обвинувачення ОСОБА_27 не пред`явлено, в зв`язку з чим суд позбавлений права будь-якої оцінки дій останнього під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Даючи оцінку письмовим доказам, а саме: Протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.05.2016 року свідком ОСОБА_76 обвинуваченого ОСОБА_27 ; Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2016 року свідком ОСОБА_76 обвинуваченого ОСОБА_28 ; Протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2016 року, свідком ОСОБА_57 обвинуваченого ОСОБА_27 ; Протоколу пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2016 року, свідком ОСОБА_57 обвинуваченого ОСОБА_28 ; Протоколу слідчого експерименту від 02.06.2016 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_39 ; Протоколу пред`явлення речей для впізнання від 28.04.2016 року, свідку ОСОБА_77 , судом встановлено наступне.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_78 та ОСОБА_37 допитані не були, з підстав, що не залежали від волі державного обвинувача (свідки прокурором викликались до суду, але з різних об`єктивних причин не змогли з`явитись в судове засідання).

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КПК України, показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Фактично надані прокурором письмові докази містять відомості, щодо обставин злочину у відношенні потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_24 зі слів свідків ОСОБА_79 та ОСОБА_80 .

Оскільки сторона захисту була позбавлена можливості безпосередньо дослідити усні докази (провести допит свідків ОСОБА_79 та ОСОБА_39 ) в судовому засіданні, перед безстороннім та неупередженим судом, а також враховуючи, що вказані докази не впливають на повноту та доведеність вини обох обвинувачених у вчиненні вказаного епізоду злочину, суд вважає за необхідне виключити вказані протоколи слідчих дій з числа доказів вини ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

При прийняті вказаного рішення суд також враховує, що один з основних обов`язків суду забезпечити рівність сторін, включно з наданням можливості оскаржувати всі аргументи і докази, пред`явлені іншою стороною. На думку Європейського суду з прав людини, це означає, що сторони процесу повинні мати можливість ознайомитися з усіма висунутими інший стороні доказами або зауваженнями і прокоментувати їх: «….кожна сторона повинна мати розумну можливістю представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво більш несприятливе становище по відношенню до супротивної сторони» /п. 33 Рішення у справі «Домбо Бехєєр проти Нідерландів», від 27.10.1993 рік/.

Відповідно до п. 162 Рішення Європейського суду у справі «Мірашвілі проти Росії», необхідно, щоб в принципі, всі докази представлялися в присутності обвинуваченого в публічному слуханні, щоб була можливість проведення змагального процесу. Оскільки сторона захисту була позбавлена можливості проводити допит свідків ОСОБА_79 та ОСОБА_39 , суд був позбавлений можливості забезпечити змагальність під час дослідження доказів сторони обвинувачення.

Таким чином, викладені правові позиції Європейського суду з прав людини свідчать про відсутність об`єктивних підстав для врахування вказаних доказів, для обґрунтування винуватості обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , оскільки порушення вимоги про рівні можливості обвинувачення і захисту в поданні доказів, рівнозначно відмові в правосудді /п. 6.3 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Назаров проти Узбекистану» від 06.04.2004 року/.

Суд вважає за необхідне виключити з доказів винуватості обох обвинувачених протокол обшуку від 27.12.2015 року, який складений старшим слідчим управління ГУНП в Одеській області, оскільки вилучені речі і документи не мають жодного відношення до інкримінованих обвинуваченим епізодів злочинних дій.

Суд також не обґрунтовує вирок суду протоколами огляду декількох мобільних телефонів від 20.03.2016 року; протоколом огляду інформації, яка отримана у операторів мобільного зв`язку «Лайфселл», «Київстар» та «МТС Україна» від 25.05.2016 року; трафіками мобільних з`єднань терміналів, який використовував підозрюваний ОСОБА_27 оскільки вказані докази жодних обставин, які передбачені ст. 91 КПК України у даному кримінальному провадженні не доводять. У будь-якому випадку, стороною обвинувачення в судовому засіданні не забезпечено розумного дослідження вказаних документів з деталізацією обставин, які свідчать про винуватість обох обвинувачених у скоєнні інкримінованих злочинах. Не приведено розумних доказів належності вказаних терміналів обвинуваченим. Вилучені мобільні телефони у підозрюваних та досліджена в них інформація на думку суду не підтверджує вчинення викладених злочинів саме ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Інформаційно-аналітичні довідки, схеми з`єднання телефонів, статистики з`єднань абонентських номерів на думку суду взагалі не є доказами, оскільки сформовані співробітниками поліції для розкриття злочинів. Відповідно суд не використовував вказані документи як доказ будь-якого факту чи будь-яких обставин.

В судовому засіданні, сторона захисту намагалась довести алібі обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , шляхом надання та дослідження в судовому засіданні усних доказів, свідків сторони захисту.

Так, допитаний в судовому засіданні 05.10.2018 року свідок ОСОБА_81 , показав, що обвинувачений ОСОБА_28 є його двоюрідним чи троюрідним братом, з яким він підтримує звичайні родинні відносини. Обвинуваченого ОСОБА_27 також знає як знайомого. Підстав обмовляти їх не має. Невеличкий проміжок часу у грудні 2015 року він проживав в квартирі АДРЕСА_7 . У ніч з 26 грудня на 27 грудня 2015 року, свідок катався на «БМВ 318» зеленого кольору по місту Одесі, разом з ОСОБА_82 . 27.12.2015 року з ранку у вказаній квартирі співробітники міліції проводили обшук. В цей час в квартирі знаходились, окрім нього хлопці на ім`я ОСОБА_83 та ОСОБА_84 . Під час обшуку співробітники міліції вилучили певні речі та документи. ОСОБА_27 та ОСОБА_28 він не бачив у вказаній квартирі.

Під час перехресного допиту 29.10.2018 року свідок ОСОБА_81 показав, що раніше показав суду неправду, в частині родинних відносин з обвинуваченим ОСОБА_28 , оскільки дуже хвилювався за свій фізичний стан та боявся впливу на нього співробітників міліції. В теперішній час він не кого не боїться та може повідомити суду правду, а саме, що ОСОБА_28 є його рідним братом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_85 показав, що є троюрідним братом обвинуваченого ОСОБА_27 з яким підтримує дружні стосунки. ОСОБА_28 знає як знайомого, з яким також підтримує дружні стосунки. 05.01.2016 року, він спільно з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 під час знаходження в його автомобілі «БМВ» 3-ї моделі, були затримані співробітниками міліції. Під час затримання, поряд з ним були два брати ОСОБА_86 та ОСОБА_84 , які не є родичами з обвинуваченим ОСОБА_27 . Які були підстави затримання свідку не відомо. Після затримання та його опитування, співробітники міліції його звільнили. Також свідок показав, що у ОСОБА_28 зброї не було. Пістолет, який вилучили у останнього, йому підкинули співробітники поліції. Окрім того, свідок показав, що з 23 грудня 2015 року по 30-31 грудня 2015 року, він, спільно з обвинуваченим ОСОБА_27 , а також з ОСОБА_87 їздили до Запоріжжя до знайомого хлопця на ім`я ОСОБА_88 .

Під час перехресного допиту, свідок ОСОБА_85 показав, що прізвище та по-батькові знайомого ОСОБА_89 він не знає. Точної адреси мешкання також. Поїздка до товариша була пов`язана з його особистими справами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_90 показала, що обвинувачений ОСОБА_28 є родичем її чоловіка ОСОБА_91 . Обвинуваченого ОСОБА_27 вона не знає. Проживає разом з дитиною в с. Петрівка, Фрунзівського району Одеської області. ЇЇ чоловік постійно працює в м. Одесі. 15.12.2015 року в неї захворіла дитина і вона попросила чоловіка привезти ліки з м. Одеси. Оскільки чоловік був зайнятий на роботі, він попросив свого троюрідного брата ОСОБА_28 привезти вказані ліки. 15.12.2015 року ОСОБА_28 приїхав до них додому у ввечері та привіз ліки і залишився на 3-4 дні. До цього він не приїздив жодного разу. Вдома його бачили її брат та мати.

Під час перехресного допиту, свідок ОСОБА_90 показала, що вказану дату запам`ятала, оскільки в цей день захворіла її дитина.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_92 показала, що певний період життя перебувала у подружніх відношеннях з ОСОБА_27 . Обвинуваченого ОСОБА_72 фактично не знає. Їй відомо в чому обвинувачують ОСОБА_27 . У грудні 2015 року вона фактично спільно проживала з ОСОБА_27 . З 04 по 05 грудня 2015 року у її племінниці був день народження, тому вона разом з ОСОБА_93 знаходилась на вказаному святі у її батьків. Святкування відбувалось до 01 години 30 хвилин 05.12.2015 року. Після цього вони спільно з ОСОБА_27 знаходились у будинку батьків до 10 години 05.12.2015 року. 16.12.2016 року, вона спільно з ОСОБА_27 знаходились у знайомої ОСОБА_94 за адресою АДРЕСА_10 , де відпочивали досить тривалий час. Після відпочинку, ОСОБА_92 спільно з ОСОБА_27 провела всю ніч у нього за місцем мешкання. Окрім того, свідок показала, що спільно з ОСОБА_27 була з 12 на 13 грудня 2015 року. Також свідок підтвердила факт перебування ОСОБА_27 у кінці грудня 2015 року у м. Запоріжжя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_95 , яка є дружиною рідного брата свідка ОСОБА_40 фактично дала аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_92 в частині обставин очевидцем яких вона була, підтвердивши алібі ОСОБА_27 у грудні 2015 року в день скоєння злочинів, які інкримінуються останньому.

Допитана в судовому засіданні сідок ОСОБА_43 показала, що з 2015 року знайома з ОСОБА_28 , з яким перебувала у дружніх стосунках. Вона спільно з ОСОБА_28 неодноразово відпочивала в різних розважальних закладах в м. Одесі. Свідок повідомила, що ОСОБА_28 не їздив за кермом автомобіля і не мав свого автомобіля. Свідок показала, що з 17.12.2015 року по 19.12.2015 року вона проводила час разом з ОСОБА_28 , приблизно з 20 години до 06 години ранку. Вони спільно відпочивали в кафе «БамБо», по вул. Космонавтів, 32 в м. Одесі. Окрім того в період часу з 23 на 24.12.2015 року вона також спільно з ОСОБА_28 відпочивала, святкуючи день народження свого батька.

Суд критично оцінює покази всіх свідків сторони захисту, з наступних підстав.

Даючи оцінку вказаним показам, судом встановлено, що вказані особи очевидцями злочину не були. Їх покази стосувались виключно обставин, які тим-чи іншим способом можуть допомогти обвинуваченим. Суд враховує ступінь родинних зв`язків між свідками та обвинуваченими та їх особисті відношення.

Так, свідок ОСОБА_81 є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_28 , свідок ОСОБА_85 є троюрідним братом обвинуваченого ОСОБА_27 , свідок ОСОБА_90 є дружиною свідка ОСОБА_96 , який як зазначено вище є рідним братом обвинуваченого, свідок ОСОБА_92 є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_27 , свідок ОСОБА_95 є дружиною рідного брата ОСОБА_97 . Щодо свідка ОСОБА_43 , то остання хоча і не повідомила про будь-які спільні подружні стосунки з ОСОБА_28 однак беззаперечно показала, що між ними були близькі та дуже дружні стосунки. Свідок ОСОБА_92 під час допиту взагалі показала, що повністю обізнана про всі обвинувачення ОСОБА_27 і вважає його невинуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Суд вважає, що покази надані зазначеними свідками є недосконалими як за джерелом так і за формою в якій передані. Так вказані свідки в силу своїх близьких, дружніх та родинних стосунків не могли надати суду об`єктивні, безсторонні та неупереджені покази, які б передавали події минулого сумлінно та правдиво. Окрім того, викликає певну недовіру посилання у показах всіх свідків на конкретні дати та проміжки часу, які мали місце більше двох років тому та які закарбувались у їх пам`яті настільки чітко, що вони змогли передавати вказані події досить детально але не змістовно. Разом з тим, під час з`ясування судом фактів алібі обвинувачених, жодний свідок не зміг підтвердити свої покази будь-якими об`єктивними доказами (фото або відео фіксацією спільних подій життя).

Суд вважає, що відомості надані вказаними свідками захисту не тільки не спростували докази сторони обвинувачення, але й не змогли обґрунтовано довести в судовому засіданні знаходження ОСОБА_27 та ОСОБА_28 в інших місцях, ніж зазначено в обвинувачені. Метою дачі вказаних показів, безсумнівно є можливість сприяти ухиленню від кримінальної відповідальності обвинувачених. Натомість досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі покази потерпілих, що викладені вище у вироку суду, є такими, що обґрунтовано підтверджують вину обох обвинувачених у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності. Оскільки як зазначено, вище підстав ставити під сумнів покази потерпілих, не має, суд вважає, що тотожність ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , як осіб які вчинили розбійні напади та грабежі на потерпілих доведені належними, допустимими та достатніми доказами у кримінальному провадженні.

Даючи оцінку доводам сторони захисту, судом встановлені наступні фактичні обставини.

В судовому засіданні сторона захисту фактично не оспорювала кваліфікацію дій обвинувачених, оскільки намагалась довести, що ОСОБА_27 та ОСОБА_28 інкримінованих їм злочинів не вчиняли.

Даючи аналіз доводам обвинувачених щодо не скоєння злочинів у вигляді відкритого викрадення чужого майна, нападу на потерпілих, не спричинення їм будь-яких тілесних ушкоджень, а також відсутність взагалі на місці інкримінованих подій, суд вважає, що вказані доводи обвинувачених є виключно способом захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Даючи оцінку показам обох обвинувачених, суд вважає, що вказані покази не є небезсторонніми, а викладені ними обставини є неправдивими та таким, що не заслуговують на довіру. Так покази обвинуваченими в судовому засіданні надані дуже в стислому вигляді. Хоча події відбувались досить давно, однак жодних деталей свого алібі обвинувачені в суді не повідомили.

Безумовно, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. В судовому засіданні прокурором безсумнівно доведено, що ОСОБА_27 особисто вчинив злочини проти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; спільно з ОСОБА_28 вчинив злочини у відношенні потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 . В свою чергу ОСОБА_28 , окрім зазначених спільних епізодів, самостійно вчинив злочини у відношенні потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_32 , ОСОБА_26 та злочин пов`язаний з незаконним носінням, зберіганням та придбанням вогнепальної зброї.

В судовому засіданні, обвинувачені не змогли розумно пояснити, які підстави для обмови їх всіма потерпілими та які підстави штучно та умисно створювати докази винуватості обвинувачених співробітниками поліції. Покази обвинувачених були не тільки не відвертими та не щирими, однак і не точними, щодо деталей подій, що з ними відбулись коли їх затримали та у період інкримінованих їм злочинів. В частині алібі обвинувачених, судом оцінка надана вище у вироку суду.

Щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд вважає, що вказаний аргумент є припущенням сторони захисту і повністю спростовується наявним в матеріалах провадження обвинувальним актом. За виключенням опису кваліфікуючої ознаки організована група, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб повністю підтверджується доказами, які викладені вище у вироку. В судовому засіданні очевидно встановлено, що ОСОБА_27 спільно з ОСОБА_98 та особою у відношенні якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження (Особа № 1), заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне його вчинення. Про вказане свідчать спільні, злагоджені, цілеспрямовані дії обвинувачених, а також їх мета, яка була направлена на викрадення майна.

Що стосується питання зазначення в обвинувальному акті прізвища особи, яка не є учасником даного кримінального провадження, оскільки матеріали у відношенні неї виділені в окреме провадження, суд вважає, що вказаний недолік фактично виправлений, оскільки у вироку суду, зазначена особа ідентифікована лише як Особа № 1. Відповідно будь-яких порушень прав вказаної особи судом не допущено. На спільний об`єм обвинувачення з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 вказана обставина жодним чином не впливає.

Суд не погоджується також з доводом сторони захисту, щодо відсутності в обвинувальному акті - обвинувачення, а наявності підозри у скоєнні злочинів.

Обвинувачення це заснований на зібраних в процесі розслідування доказах, сформульований органом розслідування і затверджений прокурором висновок про вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння і який оформлюється у формі Обвинувального Акту.

Оцінюючи вказане питання, суд також звертається до відповідної практики Європейського суду з прав людини. Так, відомий факт, що Європейський суд спирається на автономне значення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, під час роз`яснення або трактування певних понять, термінів та правових положень. Відповідно, поняття, «кримінальне обвинувачення» вимагає автономного тлумачення. У справі «Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року, Європейський суд дав таке визначення поняттю «обвинувачення» (також відомому як обвинувальний акт): «офіційне повідомлення особи компетентним органом влади про припущення, що цією особою скоєно кримінальний злочин». В юриспруденції Європейського суду це визначення зазвичай супроводжується перевіркою «чи позначилося це істотно на положенні підозрюваного» /п. 73 Рішення ЄСПЛ у справі «Еклє проти Німеччини» від 15.07.1982 року/.

Суд вважає, що хронологія подій, фактичні обставини правопорушень, дії кожної особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину викладаються в обвинувальному акті виключно за суб`єктивним сприйняттям слідчого та прокурора і є не тільки творчою діяльністю, але й виключним правом вказаних державних осіб. Обмеженнями для такої творчої діяльності є лише вимоги законності, об`єктивності та неупередженості.

Судом встановлено, що обвинувачені повністю розуміють суть і фактичні обставини обвинувачення та кваліфікацію Закону за якою їх обвинувачують, про, що вони неодноразово під час судового розгляду повідомляли суд. Не визнання обвинуваченими своєї вини у скоєних злочинів об`єктивно підтверджує факт повного розуміння всіх обставин кримінального провадження. Під час судового розгляду сторона захисту намагалась спростувати всі доводи сторони обвинувачення, що також свідчить не тільки про розуміння обвинувачення, але й про ефективне змагання в судовому процесі.

Таким чином, викладені стороною захисту доводи, є фактично неспроможними і такими, що спростовуються як самим обвинувальним актом так і поведінкою обвинувачених і їх захисників.

Даючи оцінку доводам сторони захисту щодо наявних в матеріалах кримінального провадження доказів вини обвинувачених за всіма епізодами протоколів впізнання, як за фотознімками так і особисто потерпілими і свідками, суд вважає, що підстав ставити вказані докази під сумнів у суду не має.

Так, доводи сторони захисту, щодо проведення пред`явлення для впізнання всіма потерпілими підозрюваних ОСОБА_27 та ОСОБА_28 проведено з порушенням вимог ст. ст. 228, 231 КПК України, в частині порушення процедури проведення впізнання, складення протоколу з порушенням вимог закону є виключно припущеннями та умовиводами, які не підтверджені належними доказами.

На думку суду впізнання відбувались в умовах, що виключають будь-який сумнів у законності слідчої дії та правдивості показів і дій потерпілих. Відкриті двері приміщення (в деяких випадках) де відбувалось впізнання не свідчить про спостереження потерпілим з коридору про дії слідчого, щодо підготовки впізнання, в тому числі спостереження за ОСОБА_27 . Суд також не находить різкої відмінності між ОСОБА_27 і ОСОБА_28 та іншими особами, які були пред`явлені потерпілим для впізнання. Національна ознака не завжди є ключовою у схожості або відмінності між людьми. Окрім того, ч. 2 ст. 228 КПК України, встановлює лише вимоги щодо відсутності різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі осіб, які пред`являються для впізнання. Вимоги щодо пред`явлення осіб однієї раси, національності, з однаковим довжиною і кольором волосся або очей, закон не передбачає. Щодо фотокарток осіб, які вклеєні в протокол пред`явлення для впізнання, низької якості, суд вважає, що їх якість не перешкоджала потерпілим впізнати осіб, які здійснили у відношенні них злочини.

Суд також не погоджується з доводами сторони захисту, щодо незаконного впізнання всіма потерпілими в судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , оскільки потерпілі під час дачі показів в суді не проводили впізнання особи, а лише показали на обвинувачених як на осіб які вчинили у відношенні них кримінальне правопорушення. Жодними ознаками впізнання як процесуальної дії, вказані висловлювання не були.

Доводи щодо незаконності проведеної слідчої дії слідчого експерименту за участю всіх потерпілих по провадженню, на думку суду частково заслуговують на увагу. Так, дійсно в теорії кримінального процесу, слідчий експеримент характеризується перш за все здійсненням дослідів або проведенням випробувань. Однак відомо, що теорія і практичне застосування закону іноді не співпадають за своєю суттю. У даному випадку, норма ч. 1 ст. 240 КПК України, встановлює, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Тобто законодавець у вказаній слідчій дії об`єднав різні за своєю суттю слідчі дії слідчий експеримент та перевірку показів на місці (ст. 194 КПК 1960 року відтворення обстановки і обставин події).

Відповідно не можна вважати, якщо слідчий провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події та не провів будь-яких дослідів чи випробувань, порушенням вимог ст. 240 КПК України, оскільки це різні за своєю природою, змістом та метою слідчі дії, у межах єдиної норми Закону. Більше того, у даному кримінальному провадженні обставини правопорушення свідчать про відсутність об`єктивних даних для проведення будь-яких дослідів чи випробувань. Натомість існувала необхідність у перевірці показів потерпілих та свідків на місці скоєння злочину.

Таким чином, суд не ставить під сумнів слідчу дію слідчий експеримент за участю всіх потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, оскільки вони проведені відповідно до вимог ст. 240 КПК України.

Даючи оцінку доводам сторони захисту за епізодом дій обвинуваченого ОСОБА_27 у відношенні потерпілого ОСОБА_14 суд також вважає за необхідне зазначити, що порушень вимог ст. ст. 228, 231 КПК України при проведенні слідчим слідчої дії пред`явлення особи підозрюваного для впізнання за фотознімками 05.12.2015 року.

Так допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 показав, що йому були надані на впізнання декілька фотокарток обличь, серед яких він впізнав ОСОБА_99 як особа, яка пограбувала його. Під час перехресного допиту, потерпілий показав, що можливо було десять фотокарток, можливо менше. Однак жодного стверджувального висловлювання ним в суді висловлено не було.

Якщо звернутись до особистості потерпілого ОСОБА_14 , можливо зрозуміти, що останній жодним чином не пов`язаний з юриспруденцією. Відповідно для нього події пов`язані з розслідуванням кримінального провадження не мають такого значення, як для будь-якого професійного юриста. Обставини, які з ним відбувались під час досудового розслідування могли закарбуватись у пам`яті звичайної людини зовсім в іншому вигляді ніж могло відбуватись насправді. Очевидно, що особа з юридичною освітою та спеціальними здібностями під час будь-якої слідчої дії зверне увагу на такі деталі, які звичайна людини навіть не помітить.

У даному випадку, суд не може поставити під сумнів покази потерпілого, оскільки вони були надані особою дуже не вимушено і вільно. Відповідно особа очевидно не приділила уваги такій деталі слідчої дії, як кількість фотокарток при пред`явленні особи для впізнання.

Окрім того, очевидно, що потерпілий не розділяє для себе слідчу дію, яка проводиться слідчим та дії оперативних співробітників, які займались розкриттям злочину. Вказані особи для будь-якої цивільної людини є звичайними співробітниками поліції. Їх статус, посада та повноваження для них не мають жодного значення.

Разом з тим, теорія кримінального процесу та прикладна наука - криміналістика розділяють ототожнення особистості, тобто ідентифікацію особи, як комплекс оперативно-розшукових заходів, які направлені на розкриття злочину та пред`явлення особи для впізнання, як слідчу дію у межах досудового розслідування. Є очевидним, що не можна розкрити злочин лише за допомогою слідчих дій, які у будь-якому випадку не можуть бути ефективнішим засобом ніж оперативно-розшукові заходи.

Відповідно суд не виключає, що звичайні дії співробітників поліції, направлені на розкриття злочину, потерпілому могли здатись як слідча дія пред`явлення особи для впізнання.

Вказані обставини у сукупності свідчать про помилковість висновків сторони захисту, щодо певних дій слідчого при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання.

Суд також вважає, що сторона захисту аналізуючи та спростовуючи докази сторони обвинувачення приділила дуже велике значення протоколам пред`явлення осіб для впізнання потерпілими та свідками. Не зменшуючи їх значення в цілому для матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що доведеність вини обох обвинувачених заснована на розумній сукупності доказів, які були досліджені в змагальному судовому процесі. Протоколи пред`явлення осіб для впізнання є лише одним з видів доказів. Окрім того, висновок про винність обвинувачених в тому числі був заснований на показах потерпілих, які під час допиту в суді показали на обвинувачених як на осіб, які вчинили по відношенню до них злочини.

Суд не знаходить суттєвих протиріч в показах потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які б могли впливати на доведеність обставин правопорушення або на спростування показів потерпілих в цілому як упереджених. Проведення допиту потерпілої ОСОБА_17 в режимі відеоконференції повністю відповідало вимогам ст. ст. 336, 352 КПК України. Підставою для проведення допиту був емоційний стан потерпілої та страх і хвилювання перед обвинуваченим.

Суд також не погоджується з доводами сторони захисту, що певні види доказів (протоколи прийняття заяви про злочин, схеми скоєння злочинів, певні фотокартки з зображенням предметів злочину, судові експертизи) не є безпосередніми доказами винуватості обвинувачених, оскільки вказані документи є доказами обставин які підлягають доказуванню в порядку ст. 91 КПК України і оцінюються судом у сукупності з іншими доказами.

Суд також не знаходить жодних порушень вимог КПК України в показах свідка ОСОБА_54 , оскільки особа на громадських засадах здійснювала охорону громадського порядку. Жодним збором інформації на будь-яку особу, свідок не займався.

Жодного рапорту оперативного співробітника поліції суд не використовує у якості доказу вини обвинувачених і тому не дає жодної оцінки доводам сторони захисту щодо вказаних документів.

Суд також критично відноситься до певної особистої інтерпретації показів свідків та потерпілих захисниками і вважає, що підстав ставити під сумнів їх покази не має.

Суд вважає за необхідне надати в цілому оцінку всім показам потерпілих, які були допитані безпосередньо в судовому засіданні і які були оцінені, як і інші докази судом за внутрішнім переконанням, всебічно, повно й неупереджено, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Вірність свідоцтва, тобто його точність і повнота, залежить від стану розумових здібностей свідка (або потерпілого) і його моральних якостей, його розуміння і волі.

Уявлення, судження, пам`ять, вирази тобто здатність формулювати в розмові те, що відбувається в розумі, все це впливає на здатність потерпілого (свідка) надати суду доказову інформацію.

Правдивість проявляється в потерпілому (свідку), якщо він намагається щиро дати свідчення і виведений ним умовивід повністю відповідає дійсним обставинам. Коли немає наміру брехати, то невірність в показах про обставини очевидцем яких була особа буває зазвичай від відсутності уваги на ту чи іншу подію, предмет або явище.

На думку суду всі потерпілі в суді надали ґрунтовні та виразні покази, щодо обставин, які відбулись з ними. Виклад подій ними здійснено сумлінно та без перебільшень. Так, потерпілі докладно та послідовно передали зовнішню обстановку подій які з ними відбулись у день злочину, які дії були здійсненні ними та нападниками, яке майно було викрадено в результаті злочину і саме головне впевнено, без будь-яких протиріч показали на обвинувачених ОСОБА_99 та ОСОБА_28 , як на осіб, які скоїли розбійні напади на них та грабежі.

Суд також оцінює покази потерпілих за їх внутрішнім достоїнством. Оскільки покази надані невимушено, без стороннього тиску, викладені ними зі своїми особливостями та повністю підтверджуються обставинами встановленими під час судового розгляду і співвідноситься з іншими доказами по провадженню, суд вважає за необхідне визнати їх достовірними. Не останню роль під час визнання показів потерпілих достовірними, відігравала їх мета, оскільки у випадку їх недостовірності, тобто неправдивості, їх єдина мета бажання обмови у злочині обвинувачених. Вказана мета може бути пояснена лише страшною ненавистю або іншими неприязними відношеннями між ними. Однак потерпілі до події злочинів обвинувачених не знали, що і підтверджують самі обвинувачені. Пояснити об`єктивні та розумні причини, які могли бути підставою для обмови у тяжких злочинах обвинувачених, та яку потерпілі у такому випадку переслідували мету, захисники та обвинувачені в судовому засіданні не змогли.

Таким чином, підстав ставити під сумнів покази потерпілих у суду не має.

Даючи оцінку доводам сторони захисту в частині незаконного проведення огляду в квартирі АДРЕСА_7 , суд вважає, що жодного порушення вимог ст. 233 КПК України органом досудового розслідування допущено не було.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що огляд вказаної квартири проводився у присутності її власника ОСОБА_60 , який надав добровільну згоду на проведення відповідного огляду. Полеміка сторони захисту щодо поняття терміну «володіє», на думку суду є очевидно помилковою, оскільки володіння у будь-якому випадку передбачає юридичні правовідносини, які підтверджені відповідними документами. Стороною захисту не надано суду жодних документів правовідносин між ефемерними громадянами ОСОБА_100 та ОСОБА_101 з володільцем квартири ОСОБА_60 , які б надавали їм право володіти вказаним майном.

Не погоджується суд і з доводами сторони захисту щодо не можливості керування ОСОБА_28 транспортним засобом, оскільки останній не володіє посвідченням водія. Є очевидним, що вміння керувати транспортним засобом аж ніяк не залежать від видачі державою посвідчення водія, а виключно від навичок кожної людини.

Щодо вилучення вогнепальної зброї у ОСОБА_28 , суд не погоджується з твердженням сторони захисту про штучну фальсифікацію доказів по вказаному епізоду. Відеозапис вилучення зброї у ОСОБА_28 на думку суду об`єктивно підтверджує обставини правопорушення.

В слідчому ізоляторі ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)» обвинувачені ОСОБА_27 та ОСОБА_28 характеризуються негативно. Заходи заохочення не засовувались. На обвинуваченого ОСОБА_28 накладались стягнення: 21.01.2016 року у вигляді «Попередження», 21.01.2016 року « ОСОБА_102 », 12.02.2016 року «Попередження». На обвинуваченого ОСОБА_27 накладалось стягнення 01.04.2016 року «Карцер». До суспільно-корисної праці обидва обвинувачені не залучались.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, винних осіб, їх вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , та встановлюючи ступінь їх вини у вказаних злочинах, суд дає оцінку не окремим вчинкам обвинувачених, а і його особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки вони мають нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинувачених до скоєння злочинів, їх зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_27 , судом встановлено, що ОСОБА_27 виховувався в повноцінній сім`ї матір`ю та батьком. Раніше судимих в сім`ї не має. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Має лише неповну середню освіту, офіційно ніде не працював. Зі слів неофіційно працював разом з батьком з продажу продуктів харчування.
Даючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_28 , судом встановлено, що останній виховувався сім`ї лише батьком. Раніше судимих в сім`ї не має. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Має лише неповну середню освіту, офіційно ніде не працював. Є громадянином Азербайджану. Постійного місця мешкання в м. Одесі не має.
Таким чином бідність, не вихованість, відсутність роботи, яка б забезпечували необхідні соціальні потреби, а також небажання змінити своє ставлення до особистого життя, на думку суду привели обвинувачених до скоєння тяжких злочинів.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду, та спосіб і обстановка вчинення злочинів свідчать, що ОСОБА_27 та ОСОБА_28 є особами суспільно небезпечними, до яких необхідно застосувати відповідні заходи примусу, що буде полягати у обмеженнях прав і свобод обвинувачених.

Злочини вчинені обвинуваченими ОСОБА_27 та ОСОБА_28 є суспільно небезпечними, що обумовлено об`єктами посягання. У розбої крім відносин власності основного безпосереднього об`єкта, який характеризується не тільки юридичною ознакою, але й економічною, соціальною та фактичною (фізичною), обов`язковим додатковим об`єктом вказаного злочину виступають життя та здоров`я потерпілого. Враховуючи відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи осіб потерпілих, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_27 та ОСОБА_28 і попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статей, зв`язане з позбавленням волі.

Визначаючи загальний строк покарання обом обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Щоб бути справедливим, покарання не повинно перевищувати міру суворості, яка є достатньою для утримання людей від злочинів. Мета покарання полягає не в катуванні і муках людини і не в тому, щоб зробити неіснуючим вже скоєний злочин. Покарання не може бути марною жорстокістю і знаряддям злоби. Однією з головних складових мети покарання є прагнення перешкодити винному знову завдати шкоду суспільству й утримати інших від вчинення тих самих дій. Тому на думку суду слід застосовувати тільки такі покарання, які при збереженні пропорційності зі злочинами залишали б найбільш сильне і найбільш тривале враження на душу людей і були б найменш болісними для тіла злочинця.

Очевидно знаходження під вартою на протязі більше ніж три роки в умовах слідчого ізолятору є досить вразливим та тяжким для особистості засобом забезпечення кримінального провадження, в тому числі враховуючи знаходження особи під вартою вперше. Відповідно суд вважає, що загальний строк покарання не повинен перевищувати половини максимального строку найбільш суворого виду покарання передбаченого в санкції статті.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєних злочинів, їх обставинам, особам обвинувачених, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистості обвинувачених, обставини кримінальних правопорушень, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

При ухвалені вироку, суд також враховує вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, та вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_27 та ОСОБА_28 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_32 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 13 ЦПК України і ст. 1166 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що шкода майновим правам потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_32 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_28 .

Майновим правам потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 шкода заподіяна обвинуваченим ОСОБА_27 , та майновим правам потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_25 і ОСОБА_24 заподіяна спільними діями обох обвинувачених ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Заподіяння майнової шкоди потерпілим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_52 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 окрім викладених вище у вироку суду документами-доказами, також підтверджується відповідними документами на придбання викрадених предметів та речей.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Потерпілим ОСОБА_15 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді мобільного телефону марки «М2 Note» моделі «М 571 Н» в корпусі чорного кольору вартістю 4799 гривень. Однак під час судового розгляду судом достеменно встановлено, що злочин у відношенні потерпілого ОСОБА_15 вчинив виключно ОСОБА_28 . Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає частковому задоволенню лише про стягнення 4799 гривень завданої матеріальної шкоди виключно з ОСОБА_28 . В іншій частині позовних вимог потерпілого, щодо стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_27 необхідно відмовити, оскільки вина останнього щодо вчинення вказаного епізоду злочину не доведена.

Потерпілими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді: 1)чоловічого ланцюжка із золота стрічкового плетіння вагою 40 грам вартістю 45 000 гривень; 2)жіночого ланцюжка із золота вагою 50 грам, вартістю 55000 гривень; 3)каучукового намиста із золота, вартістю 3000 гривень; а всього майна на загальну суму 103 000 гривень. В судовому засіданні доведено, що вказаний злочин ОСОБА_27 вчинив спільно з іншими невстановленими особами. Таким чином, цивільний позов потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 103 000 гривень і вказана сума підлягає стягненню виключно з ОСОБА_27 , як з особи, що заподіяла матеріальну шкоду.

Потерпілим ОСОБА_23 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді: 1)наручних годинників «CITIZEN», вартістю 2000 гривень; 2)обручальної каблучки, вагою 5 грам, вартістю 5000 гривень; 3)мобільного телефону марки «IPhone 4» білого кольору, вартістю 3000 гривень; ланцюжка із золота вартістю 9000 гривень; а всього майна на загальну суму 19 000 гривень. Під час досудового розслідування частково завдана шкода відшкодована потерпілому (шляхом знайдення викраденого наручного годинника), в зв`язку з чим потерпілим ОСОБА_23 пред`явлено позов на загальну суму 17 000 гривень. В судовому засіданні доведено, що злочин вчинено у відношенні потерпілого обома обвинуваченими, а тому стягненню підлягає сума завданої шкоди в солідарному порядку. Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_23 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 17 000 гривень і вказана сума підлягає стягненню в солідарному порядку, а саме з ОСОБА_27 - 8500 гривень та з ОСОБА_28 - 8500 гривень.

Потерпілим ОСОБА_14 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді хрестика із золота, вагою 4 грама, вартістю 1500 гривень, в зв`язку з чим потерпілим пред`явлено позов до ОСОБА_27 на суму 1500 гривень, як до особи, що спричинила матеріальну шкоду. В судовому засіданні доведено, що злочин вчинено у відношенні потерпілого обвинуваченим ОСОБА_27 . Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 про стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 1500 гривень і вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_27 , як з особи, що заподіяла матеріальну шкоду.

Потерпілим ОСОБА_18 під час судового розгляду доведено наявність при собі під час вчинення злочину грошових коштів у сумі 2100 гривень, в зв`язку з чим потерпілим пред`явлено позов до ОСОБА_28 на зазначену суму, як до особи, що спричинила матеріальну шкоду. В судовому засіданні доведено, що злочин вчинено у відношенні потерпілого обвинуваченим ОСОБА_28 . Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 про стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 2100 гривень і вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_103 .

Потерпілим ОСОБА_13 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді мобільного телефону марки «IPhone 6 128 Gb» в корпусі сріблястого кольору, вартістю 20 000 гривень, в зв`язку з чим потерпілим пред`явлено позов до ОСОБА_27 на суму 20 000 гривень, як до особи, що спричинила матеріальну шкоду. В судовому засіданні доведено, що злочин вчинено у відношенні потерпілого обвинуваченим ОСОБА_27 . Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 20 000 гривень і вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_27 , як з особи, що заподіяла матеріальну шкоду.

Потерпілим ОСОБА_73 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді: 1)мобільного телефону марки «Microsoft Lumia 640» в корпусі синього кольору вартістю 3600 гривень; 2)ланцюжка із срібла, вагою 25 грам, вартістю 1000 гривень, на загальну суму 4600 гривень. Під час досудового розслідування частково шкода відшкодована потерпілому, тому потерпілим заявлений цивільний позов на суму 1000 гривень. Окрім того, під час судового розгляду судом достеменно встановлено, що злочин у відношенні потерпілого ОСОБА_32 вчинив виключно ОСОБА_28 . Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_32 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню 1000 гривень завданої матеріальної шкоди виключно з ОСОБА_28 . В іншій частині позовних вимог потерпілого, щодо стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_27 необхідно відмовити, оскільки вина останнього щодо вчинення вказаного епізоду злочину не доведена.

Потерпілою ОСОБА_25 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді жіночої сумки коричневого кольору вартістю 500 гривень; а також наявність грошових коштів у сумі 4500 гривень, а всього майна на загальну суму 5 000 гривень. В судовому засіданні доведено, що злочин вчинено у відношенні потерпілої обома обвинуваченими, а тому стягненню підлягає сума завданої шкоди в солідарному порядку. Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_25 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 5 000 гривень і вказана сума підлягає стягненню в солідарному порядку, а саме з ОСОБА_27 - 2500 гривень та з ОСОБА_28 - 2500 гривень.

Потерпілим ОСОБА_24 під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді ланцюжка із золота з кулоном у вигляді ікони «Святого Миколая» вартістю 4000 гривень. В судовому засіданні доведено, що злочин вчинено у відношенні потерпілого обома обвинуваченими, а тому стягненню підлягає сума завданої шкоди в солідарному порядку. Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_24 в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 4 000 гривень і вказана сума підлягає стягненню в солідарному порядку, а саме з ОСОБА_27 - 2000 гривень та з ОСОБА_28 - 2000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.

Оскільки під час судового розгляду вина ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за епізодом дій у відношенні потерпілого ОСОБА_19 не встановлена, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Суд вважає, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено, що вилучені грошові кошти в квартирі АДРЕСА_11 , за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_27 належать останньому, оскільки кошти вилучені в квартирі де обвинувачений мешкає спільно з батьками. Квартира належить батькам обвинуваченого. Батько ОСОБА_104 є громадянином України та офіційно займається підприємницькою діяльністю. Надав до суду відповідні документи, що підтверджують вказаний факт. В судовому засіданні підтвердив, що вилучені грошові кошти належать йому та отримані як дохід від зайняття підприємницькою діяльністю. Відомостей про те, що вказані грошові кошти належать саме обвинуваченому ОСОБА_27 матеріали кримінального провадження не містять. Відповідно суд приймає рішення про повернення вилучених грошових коштів у сумі 23 000 гривень їх власнику ОСОБА_105 .

Що стосується інших речей, предметів та документів які вилучені під час обшуку в квартирі АДРЕСА_11 , суд вважає, що оскільки вказаними речами сторона обвинувачення у даному кримінальному провадженні не доводила жодних обставин які передбачені ст. 91 КПК України, вони підлягають поверненню законному власнику, володільцю квартири ОСОБА_105 .

Предмети, речі і документи які вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_7 (окрім жіночої сумки коричневого кольору, яка виготовлена зі шкірозамінника та належить потерпілій ОСОБА_25 ), а також предмети, речі і документи вилучені під час обшуку в будинку АДРЕСА_9 на думку суду підлягають залишенню при матеріалах кримінального провадження, оскільки в теперішній час стороною обвинувачення не вирішено питання щодо їх приналежності до інших суміжних кримінальних проваджень.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експерта, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого ОСОБА_28 , оскільки вогнепальна зброя вилучена у останнього.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_27 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

за ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, із конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_27 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, із конфіскацією майна.

Визнати ОСОБА_28 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

за ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, із конфіскацією майна.

за ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_28 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, із конфіскацією майна.

ОСОБА_27 за пред`явленим обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом дій у відношенні потерпілого ОСОБА_15 визнати невинуватим та по суду виправдати в зв`язку з не доведеністю, що ОСОБА_27 вчинив вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_27 та ОСОБА_28 за пред`явленим обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за епізодом дій у відношенні потерпілого ОСОБА_19 визнати невинуватими та по суду виправдати в зв`язку з не доведеністю, що ОСОБА_27 та ОСОБА_28 вчинили вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_27 за пред`явленим обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України за епізодом дій у відношенні потерпілого ОСОБА_33 визнати невинуватим та по суду виправдати в зв`язку з не доведеністю, що ОСОБА_27 вчинив вказане кримінальне правопорушення.

ОСОБА_27 за пред`явленим обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за епізодом дій у відношенні потерпілого ОСОБА_26 визнати невинуватим виключно в частині вчинення вказаного злочину у складі організованої групи, як організатора та по суду виправдати в зв`язку з не доведеністю, що ОСОБА_27 вчинив вказане кримінальне правопорушення, як організатор.

Початок строку відбування покарання обом обвинуваченим обчислювати з моменту законного затримання, тобто з 05.01.2016 року.

Зарахувати обвинуваченим ОСОБА_27 та ОСОБА_28 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 05.01.2016 року по день набрання законної сили вироком суду.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_27 та ОСОБА_28 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_28 на користь ОСОБА_15 4799 (чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень матеріальної шкоди. В іншій частині позовних вимог потерпілого відмовити, з підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_27 на користь ОСОБА_16 та ОСОБА_17 103 000 (сто три тисячі) гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_23 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 солідарно на користь ОСОБА_23 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди, а саме по 8500 гривень з кожного обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_27 на користь ОСОБА_14 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_28 на користь ОСОБА_18 2100 (дві тисячі сто) гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_27 на користь ОСОБА_13 20 000 (двадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_32 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_28 на користь ОСОБА_106 1000 (одну тисячу) гривень матеріальної шкоди. В іншій частині позовних вимог потерпілого відмовити, з підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_25 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 солідарно на користь ОСОБА_25 5 000 (п`ять тисяч) гривень матеріальної шкоди, а саме по 2500 гривень з кожного обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_24 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 солідарно на користь ОСОБА_24 4 000 (п`ять тисяч) гривень матеріальної шкоди, а саме по 2000 гривень з кожного обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженні: 1)жіночу сумку коричневого кольору, яка виготовлена зі шкірозамінника, яка вилучена під час огляду квартири АДРЕСА_7 залишити у потерпілої ОСОБА_25 ; 2)Предмети, речі, документи вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_7 , а також предмети, речі і документи вилучені під час обшуку в будинку АДРЕСА_9 залишити при матеріалах кримінального провадження, оскільки їх знищення чи передача будь-якій особі в теперішній час може зашкодити суміжним кримінальним провадженням; 3)Предмети, речі, документи (жіночі сумки, гаманці та інш.) які вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_11 повернути законному володільцю квартири ОСОБА_107 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; 4)грошові кошти в сумі 23 000 гривень, які вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_11 повернути законному власнику, володільцю квартири ОСОБА_107 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_28 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 736 (сімсот тридцять шість) гривен 56 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3