справа № 166/1413/18
провадження № 1-кп/166/142/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000438, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань09.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Молчадь Барановицького району Брестської області Республіки Білорусь, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Білорусії, не одруженого, з середньою освітою, підприємця, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :
08 жовтня 2018 року ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, запропонував громадянину Республіки Білорусь ОСОБА_7 , здійснити незаконне переправлення його через державний кордон України на територію України та назад в Республіку Білорусь через пункт пропуску «Доманове» шляхом використання останнім чужого паспорту виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою оформлення перетину автомобіля «TOYOTA» р.н.з. НОМЕР_1 через Державний кордон України.

Так, 08.10.2018 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 із ОСОБА_7 , перебуваючи в нейтральній зоні між даними пунктами пропуску через державний кордон України та Республіки Білорусь, надав останньому паспорт ОСОБА_8 , вказав присісти в автомобіль «TOYOTA» р.н.з. НОМЕР_1 з метою незаконного перетину державного кордону ОСОБА_7 в напрямку України, порадивши запам`ятати анкетні дані та назвати їх при пред`явленні працівнику Державної прикордонної служби України, з метою безперешкодного перетину кордону. Таким чином, ОСОБА_4 порадами, вказівками та наданням засобів сприяв ОСОБА_7 в незаконному перетині державного кордону України.

У подальшому, 08.10.2018, близько 20 год. 41 хв., ОСОБА_7 користуючись порадами, вказівками та наданими засобами ОСОБА_4 , діючи умисно незаконно перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Доманове» в напрямку України, пред`явивши працівнику Державної прикордонної служби України вищевказаний паспорт, що йому не належить. Після цього, 09.10.2018, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 при поверненні на територію Республіки Білорусь, через пункт пропуску «Доманове» пред`явив працівнику Державної прикордонної служби України паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та був зупинений працівниками Державної прикордонної служби України.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.332 КК України, а саме: сприяння незаконному переправленні особи через Державний кордон України шляхом надання порад, вказівок.
На стадії досудового розслідування 21 листопада 2018 року між Підозрюваним та Прокурором укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений повністю і беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 Кримінального кодексу України (надалі КК України), а сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 332 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

У підготовчому судовому засіданні Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, у скоєному розкаявся.

Прокурор висловила позицію про можливість затвердження угоди.
Захисник обвинуваченого висловив позицію щодо можливості затвердити угоду про визнання винуватості у редакції, поданій Прокурором разом із обвинувальним актом.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та Прокурором, Суд виходить з наступного:
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України можна класифікувати як злочин середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що Обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди Судом.

З пояснень Обвинуваченого, Захисника та Прокурора вбачається, що угода укладена ними добровільно.

Суд вважає, що узгоджене Сторонами даної угоди покарання є обґрунтованим, відповідає тяжкості вчиненого злочину, даним про особу Обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, є особою молодого віку, вчинив злочин вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Прокурор, Обвинувачений та Захисник просили затвердити угоду на викладених у ній умовах.

З урахуванням наведеного, Суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості між Прокурором та Підозрюваним і призначити останньому узгоджене Сторонами покарання за ч. 1 ст. 332 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

У підготовчому судовому засіданні Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, у скоєному розкаявся.

До Обвинуваченого запобіжний захід не обирався, клопотань про його обрання до Суду не надходило.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - відсутні.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 474, 475 КПК України, Суд -

у х в а л и в:
Затвердити укладену 21 листопада 2018 року угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 332 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинського апеляційного суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в Суді.

Суддя ОСОБА_1