Справа №584/493/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/832/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 584/493/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Путивльського районного суду Сумської області від 18 червня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий:

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , згідно якої вона, посилаючись на незаконність вироку суду, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі за вчинення злочину, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України з призначенням йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 дуже суворе покарання, не взято до уваги, що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся, неодноразово звертався у 2017, 2018 роках з питанням проходження строкової служби за контрактом.

Захисник вважає, що її підзахисний не мав умислу та не вчинив жодної дії, що свідчило б про його ухилення від призову.

При цьому, звертає увагу на написану обвинуваченим заяву, яка, на її думку, не свідчить про його ухилення від проходження строкової служби.

Також вважає, що при обранні виду та розміру покарання не були враховані відомості про особу обвинуваченого, а саме про відсутність у ОСОБА_6 судимості, позитивні характеристики з місць навчання, роботи і не виявлено пом`якшуючих обставин, хоча в діях ОСОБА_6 можна побачити щире каяття, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що наполягала і сторона обвинувачення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , визнаний винним і засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 335 КК України за таких обставин.

ОСОБА_6 , перебуваючи на військовому обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з Указом Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» №88/2015 від 17 лютого 2015 року, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов військово-лікарську комісію. Відповідно до висновків комісії був визнаний придатним до військової служби.

27 листопада 2015 року ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де пройшов медичну комісію, за результатами якої він був визнаний придатним до військової служби.

30 листопада 2015 року, перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , достовірно знаючи про свою придатність до військової служби, діючи з прямим умислом, не бажаючи виконувати свій конституційний військовий обов`язок, передбачений ст.65 Конституції України, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи права на відстрочку від призову, відмовився від проходження військової служби аргументуючи необхідністю додаткового медичного обстеження.

До початку розгляду справи захисник погоджено із обвинуваченим подала клопотання про скасування вироку суду та звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника на підтримання клопотання про закриття провадження, думку прокурора, який не заперечував проти закриття провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчиненню нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості чи особливо тяжкого.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минули три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, 30 листопада 2015 року ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України. Вказаний злочин відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості і за нього передбачено максимальне основне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років. Тобто, на момент постановлення ухвали апеляційного суду 04 грудня 2018 року строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин минув.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок Путивльського районного суду Сумської області від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_6 слід скасувати, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження про обвинувачення за ст. 335 КК України слід закрити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 335 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України , ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 335 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв"язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4