Провадження № 11-сс/4808/84/18
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисниці ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому розгляді клопотання, прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2018 року до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0004444 від 12.12.2018, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 11 лютого 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного доручено здійснювати в установі виконання покарань №12 м. Івано-Франківська.

Визначено обвинуваченому заставу в сумі 140960 грн.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя, зважаючи на вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, врахував зазначені у клопотанні обставини, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 злочинів, наявність обґрунтованої підозри, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

При визначенні розміру застави (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), як альтернативного запобіжного заходу, суд першої інстанції врахував практику ЄСПЛ, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінований йому злочин, характер та обставини його вчинення.

Прокурор, який брав участь у судовому розгляді клопотання, прокурор Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 оскаржив ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку.

Вважає, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному з визначенням розміру застави судом не взято до уваги факт вчинення кримінального правопорушення, який супроводжувався застосуванням насильства до працівника правоохоронного органу (ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345), копію повідомлення про підозру у яких долучено до матеріалів під час розгляду клопотання, а також ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування та суду Одеської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України злочинах із застосуванням насильства (в матеріалах справи наявна ухвала про дозвіл на його затримання). Судом першої інстанції також не враховано факт наявності підроблених документів, що свідчить про можливість не виконувати обов`язки, визначені слідчим суддею у разі внесення застави.

Стверджує, що ОСОБА_8 , внісши заставу, може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування, а відтак можливе настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Апелянт наголошує, що інші заходи не гарантують забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В засіданні апеляційного суду захисниця ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили її відхилити, ухвалу суду залишити без змін з огляду на законність та обґрунтованість.

Прокурор ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу задоволити з наведених у ній мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисниці, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Прокурор оскаржує висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу підозрюваному, тому ухвала слідчого судді переглядається саме в цій частині, а в частині обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не переглядається.

Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Встановлено, що 13 грудня 2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в порядку ст. 277-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 66-67).

14 грудня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України (а.с. 76-80).

Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вагомість наявних доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта-прокурора з приводу того, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному з визначенням розміру застави судом не взято до уваги факт вчинення кримінального правопорушення, який супроводжувався застосуванням насильства до працівника правоохоронного органу (ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345), копію повідомлення про підозру у яких долучено до матеріалів під час розгляду клопотання, а також ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування та суду Одеської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України злочинах із застосуванням насильства (в матеріалах справи наявна ухвала про дозвіл на його затримання), а також не враховано факт наявності підроблених документів, що свідчить про можливість не виконувати обов`язки, визначені слідчим суддею, а в разі внесення застави ОСОБА_8 може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

Запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а застосування запобіжного заходу не є покаранням особи за вчинений злочин.

За змістом ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правом суду (дискреційними повноваженнями), у разі існування підстав та обставин, передбачених ст. 177-178 КПК України, а не обов`язком, який, в свою чергу, визначено приписами ч. 3 цієї ж статті Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, обґрунтовано визначив розмір застави (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 140960 грн), як альтернативного запобіжного заходу, врахувавши обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, його соціальний та майновий стан (одружений, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, раніше судимий), встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, зважаючи на нормативну вимогу ч. 4 ст. 182, ст. 183 КПК України щодо пропорційності розміру застави обов`язку підозрюваного виконувати покладені на нього обов`язки, а також помірності для нього такого розміру.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, здійснено з дотриманням вимог закону, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, а висновки слідчого судді ґрунтуються на практиці Європейського суду з прав людини та в повній мірі відображені в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів вважає, підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому розгляді клопотання, прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчої судді слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0004444 від 12.12.2018, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5