Справа № 378/233/19
УХВАЛА
08.04.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
за участі:
представника потерпілої ОСОБА_6 : ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 : ОСОБА_10 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

відкрито провівши в залі суду в м. Тараща судове засідання по кримінальному провадженні №0000241 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ставище Ставищенського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , маючого вищу освіту, виключеного з військового обліку на підставі ст. 75 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», працюючого слюсарем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Таращанського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів. В обґрунтування у клопотанні прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що ризики підтверджується тим, що обвинувачений, на даний час, у власності нерухомості та власного житла не має, не одружений, не навчається, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має міцних соціальних зв`язків, а тому може у будь-який момент може змінити місце свого проживання, виїхати за межі Київської області та за межі території України так як неодноразово виїжджав за кордон, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та кримінального переслідування, внаслідок чого зможе переховуватися від суду та перешкоджатиме швидкому судовому розгляду кримінального провадження в межах розумного строку. На даний час, всі наведені ризики не зменшились та продовжують існувати, жодні дані, що могли б свідчити про інше відсутні.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду підтверджується тим, що на даний час проходить допит свідків, не всі свідки допитані, продовжується дослідження доказів. Крім того, обвинувачений неодноразово виїздив за межі України. Ризик того, що обвинувачений зможе впливати на потерпілого, свідків, експертів підтверджується тим, що ще не всі свідки, а також експерти допитані. Ризик того, що може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений схильний до керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором у судовому засіданні жодним чином не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а зроблені лише припущення щодо можливої наявності ризиків. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на такий, який не пов`язаний із триманням під вартою. На підтвердження неможливості перебування під вартою надав відповідь завідувача Київської міської медичної частини ОСОБА_12 від 02.04.2019 року про неможливість у своїй більшості в умовах медичної частини провести рекомендовані лікарем офтальмологом обстеження.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку тримання під вартою, прохав задовольнити клопотання захисту про зміну запобіжного заходу.

Представник потерпілої ОСОБА_7 підтримав позицію прокурора та просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Представник потерпілих ОСОБА_10 підтримав позицію прокурора та просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою. Зазначив, що додаткове обстеження обвинуваченого, що знаходиться під вартою, передбачено Порядком, затвердженим спільним наказом Міністерства охорони здоров`я та Департаменту виконання покарань. Однак, відсутні докази щодо неможливості проведення такого обстеження поза межами медичної частини та конвоювання обвинуваченого у інший медичний заклад.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти зміни запобіжного заходу та наполягала на продовженні строку тримання під вартою, оскільки особисто бачила випадок керування обвинуваченим транспортним засобом з перевищенням швидкості, що відбулося після зазначеної ДТП.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 прохали продовжити строк тримання під вартою, заперечували проти зміни запобіжного заходу.

Вивчивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд доходить до наступного.

Суд приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 на даний час у власності нерухомості та власного житла не має, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не навчається, тобто не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово виїжджав за кордон, у судовому засіданні продовжується допит свідків та експертів.
Тому ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 5 Розділу I Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в засіданні не встановлено.
Вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оцінивши обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України відносно обвинуваченого, приймаючи до уваги, що, на даний час, існують ризики того, що перебуваючи на волі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також не вбачає будь-яких підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, у зв`язку з чим є доцільним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Крім того, відсутні такі дані про стан здоров`я обвинуваченого, які б категорично спростовували можливість тримання під вартою.
Відповідно до п.2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104 у випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Відповідно до п 2.8 вказаного порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.
Лист завідувача Київської міської медичної частини від 02.04.2019 року ніяким чином не спростовує можливість конвоювання обвинуваченого до закладу охорони здоров`я у зазначеному Порядку.
Отже клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченому під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. 177, 194, 199, 205, 331, 369, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ставище Ставищенського району Київської області, в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 06 червня 2019 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та направити Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1