Справа № 344/690/19
Провадження № 1-кс/344/515/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №420 0003 від 15.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вказаному провадженні.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що 2017 році ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, шляхом незаконного позбавлення їх волі, вступив в злочинну змову із жителями м. Маріуполь, Донецької області, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами з якими організував на території м. Коломия та Коломийського району, Івано-Франківської області, декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий.

25 вересня 2018 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

27 вересня 2018 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 23 листопада 2018 року.

20 листопада 2018 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4-х місяців, тобто до 26.01.2018.

Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 18 січня 2019 року та підозрюваному ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 19 січня 2019 року.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках з потерпілими ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 які впізнали підозрюваного ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

10 січня 2019 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6-ти місяців, тобто до 26.03.2019.

19.01.2019 закінчується строк тримання під вартою підозрюваного, однак завершити досудове розслідування у строк визначений ч. 2 ст. 219 КПК України не представляється можливим, так як необхідно завершити проведення ряду слідчих та процесуальних дій, що матиме важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та може мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти реєстр матеріалів кримінального провадження та обвинувальний акт, що потребує додаткового часу і вони не могли бути завершені з об`єктивних причин.

Злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відносяться до категорії середньої тяжкості та особливо тяжких.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник вважали, що прокурором не доведено існування ризиків, а також не доведено, що відсутня можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просили відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

У вказаному кримінальному провадженні строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців, тобто до 26.03.2019.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Згідно із вимогами п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані слідчому судді, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів.

В той же час 19 січня 2019 закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш мяких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що кримінальні правопорушення було вчинено протягом тривалого періоду, за попередньо змовою групою осіб та з заподіянням шкоди потерпілим, також враховує стадію, на якій знаходиться досудове розслідування кримінального провадження, яке продовжується протягом тривалого часу з об`єктивних підстав, що безумовно впливає на тривалість перебування підозрюваного під вартою

При цьому слідчий суддя вважає, що обрання інших, більш м`яких запобіжних заходів є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке є найбільш м`яким запобіжним заходом, на думку слідчого судді є неможливим, оскільки не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки перед-бачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші за¬побіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, і такий запобіжний захід , як застава буде завідомо непомірним для нього, а обрання домашнього арешту є неможливим з огляду відсутності постійного місця проживання підозрюваного. Стосовно наявності у підозрюваного, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , постійного місця проживання в м. Косів Івано-Франківської області, то слід зазначити наступне. З представленої слідчому судді копії договору оренди житлового приміщення, вбачається, що сам договір укладений третіми особами для проживання підозрюваних в той час, коли вони вже перебували під вартою, а саме 26.10.2018 року. Слідчому судді не представлено доказів, що підозрюваний проживав там раніше. Відтак слідчий суддя вважає, що немає переконливих підстав вважати, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання саме за вказаною захисником адресою, і має з нею «постійний» або «тривалий зв`язок». Термін «житло» в тлумаченні ЄСПЛ означає насамперед місце, де особа є «вдома», тобто наголос робиться на аспекті важливості об`єкту (помешкання) для особи, задоволення її потреб, а не на характеристиці самого об`єкту.

Відносно посилань захисника на захворювання підозрюваного, то жодних відомостей про те, що в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) не може перебувати особа з вказаним захворюваннями слідчому судді не представлено і не надано доказів, що підозрюваний не може проходити лікування перебуваючи у Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів в судовому засіданні не доведено. Заявлені стороною захисту обставини та характеризуючі підозрюваного дані не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, а встановлені на досудовому розслідуванні ризики не відпали.

За таких обставин, вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 вказаних вище та інкримінованих йому злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також те, що не встановлено достатніх підстав для відмови в задоволенні даного клопотання, а також для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_24 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 19 січня 2019, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на 60 днів, тобто до 16 березня 2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів - до 16 березня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Строк дії ухвали до 16 березня 2019 року включно.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1