УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000371 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000371 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,в обґрунтування якого зазначено наступне.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2018 року, було надано право на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, в тому числі грошові кошти у сумі 131 600 гривень та 17 750 доларів США, які є особистою власністю ОСОБА_4 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на вилучене під час обшуку майно, накладено арешт з тих підстав, що воно нібито відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні № 0000371 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Проте, заявник вважає, що вилучені грошові кошти підлягають поверненню їх власнику, оскільки арешт накладено безпідставно. Пояснює, що обшук проводився де мешкає ОСОБА_6 разом зі своєю сім`єю ОСОБА_4 та малолітньою дочкою. ОСОБА_4 є цивільною дружиною ОСОБА_6 , яка знаходилась під час обшуку та пояснювала, що це її грошові кошти як приватного підприємця, що вона декларує свої доходи як приватний підприємець та сплачує необхідні податки та збори.

Посилаючись на те, що арешт на грошові кошти накладено безпідставно, та вони не мають жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження, на підставі ст. 174 КПК України, заявник просила скасувати арешт.

Адвокат, ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заявник на задоволення клопотання наполягає, а прокурор проти його задоволення не заперечує.

Враховуючи заяву сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за їх відсутності без проведення технічної фіксації в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя ознайомившись з клопотанням та додатками до нього, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Частина 2 ст. 174 КПК України передбачає, що арешт може бути скасовано повністю або частково за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження за № 0000371 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2018 року, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2018 року по справі № 335/14344/18, накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: предмет чорного кольору схожий на рушницю з маркуванням «Safari ПН-001 Karatay TK-355»; грошові кошти у сумі 131 600 гривень та 17 750 доларів США; ноутбук «Asus» X-541S H2NOGR01V827087 з зарядним пристроєм. Ухвала слідчого судді в апеляційному порядку не переглядалась.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В цей же час, відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, іншихдоказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що при накладенні арешту на майно, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Підставами для накладення арешту на арешт на майно була необхідність збереження речових доказів.

Але, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчому судді не надано будь-яких матеріалів кримінального провадження, які б виправдовували подальшу необхідність збереження вищезазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, застосованого зокрема до грошових коштів.

Встановлено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000371 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, підозру ОСОБА_4 не пред`явлено.

На думку слідчого судді на даний час зазначений арешт майна є недоцільним, що не заперечується прокурором у його заяві від 28.12.2018 року. Органом досудового слідства не надано доказів того, що вказаний арешт на даний час є необхідним.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст.ст. 316-319, 321 ЦК України визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належнимйому майном, на власний розсуд здійснювати щодо свого майна будь-які дії, вчиняти будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотань доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог та наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності їх дослідження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави які обумовлювали застосування арешту майна ОСОБА_4 , вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відпали, а тому вважає за доцільне задовольнити клопотання про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2018 року.

Керуючись ст.ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2018 року у справі № 335/14344/18, а саме з грошових коштів у сумі 131 600 гривень та 17 750 доларів США.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1