Справа № 464/5101/18
пр.№ 1-кс/464/2974/18
У Х В А Л А
13 грудня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,
у с т а н о в и в :

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Старший слідчий з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Львівської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході обшуку від 11.12.2018 року наступні речі, зокрема: пристрій для запису відео DIGITAL VIDEO RECORDER DH-DVR 1604 LF-AS, S/N: TZA3CL02400095, дві пластикові ємкості по 200 л, одна з яких частково заповнена спиртовмісною рідиною, а інша із незначними залишками спиртовмісної рідини, а також порожню пластикову ємкість білого кольору ємністю 25 л із запахом спирту.
Клопотання мотивує тим, що вказані предмети та речі мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у випадку ненакладення арешту на вказане майно існує загроза його приховування, псування чи знищення та втрати речових доказів.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, просить таке задовольнити.
Власники майна у судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про судове засідання належним чином, а відтак прихожу до висновку про можливість розгляду клопотання у їх відсутності.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, встановивши наступні обставини, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться за фактом, можливого, незаконного виготовлення, зберігання, збуту або транспортування з метою збуту підакцизних товарів
11.12.2018 проведено обшук приміщень магазину за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: пластикову пляшку ємністю 1,5 л заповнену спиртовмісною рідиною, сім пачок сигарет «COMPLIMENT» без марок акцизного податку, зошит із чорновими записами, пристрій для запису відео DIGITAL VIDEO RECORDER DH-DVR 1604 LF-AS, S/N: TZA3CL02400095. Разом з тим, на задньому подвір`ї магазину виявлено та вилучено порожню пластикову ємкість білого кольору ємністю 25 л із запахом спирту. В підсобному приміщенні виявлено та вилучено дві пластикові ємкості по 200 л, одна з яких частково заповнена спиртовмісною рідиною, а інша із незначними залишками спиртовмісної рідини.
Старшим слідчим з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 вищевказані речі та предмети визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінал6ьно-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені предмети та речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
Таким чином, дослідження та збереження, вилучених предметів та речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні. Вказані обставини є достатніми підставами, які передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході обшуку від 11.12.2018 року наступні речі та предмети, зокрема: пристрій для запису відео DIGITAL VIDEO RECORDER DH-DVR 1604 LF-AS, S/N: TZA3CL02400095, дві пластикові ємкості по 200 л, одна з яких частково заповнена спиртовмісною рідиною, а інша із незначними залишками спиртовмісної рідини, а також порожню пластикову ємкість білого кольору ємністю 25 л із запахом спирту, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1