Справа № 290/863/18
Провадження № 1-кп/273/190/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 03 липня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, з не повною загальною середньою освітою, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.12.1999 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. до 1 року виправних робіт з утриманням у дохід держави 10 % заробітку;

20.04.2000 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України 1960 р. до 3 місяців позбавлення волі;

16.12.2004 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 308 КК України до 5 років позбавлення волі;

12.01.2011 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки;

16.01.2012 Чуднівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

08.12.2014 рішенням Коростенського районного суду умовно достроково звільнений з місць позбавлення волі, не невідбута частина покарання 6 місяців 12 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
30.06.2018 о 18 год. 55 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на території «Краєзнавчого музею Романівщини» по вул. Коцюбинського, 20 в смт. Романів Житомирської області неподалік будівлі музею помітив п`ять металевих стовпчиків, що належать ОСОБА_5 , та вирішив їх таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний-характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до вказаних металевих стовпчиків та умисно, таємно, повторно викрав їх, навантаживши на велосипед, яким приїхав на територію музею.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 333 гривень.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому розкаюється та підтвердив зазначені у обвинувальному акті обставини, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, в заяві просив розгляд даного кримінального провадження проводити у його відсутність, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Баранівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації», згідно якої вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючий, за місцем проживання компроментуючих матеріалів не надходило, зловживає спиртними напоями.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Однак враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність, які обтяжують покарання, думку потерпілого, то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статей закону, який передбачає відповідальність за вчинені злочини, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріального збитку на суму 333 грн. які не відшкодовано.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 1430 грн. на проведення судової товарознавчої експертизи, які суд стягує з обвинуваченого.

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ оптичний диск із відеозаписом з камери відео спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 1430 грн. на проведення судової товарознавчої експертизи. Реквізити отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ вул. Смоленська, 6, р/рахунок 9135, код банку 820172, призначення платежу 829/18-25, які суд стягує з ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1