У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
провівши відкрите судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва за клопотанням слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005045 від 24 травня 2018 року, - у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових
заходів медичного характеру адвоката ОСОБА_7 ,
особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2018 року близько 07 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 . В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом злочинного посягання матеріальні цінності, що знаходяться у цьому будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , незаконно проникнув до будинку АДРЕСА_2 , через вхідні двері, без дозволу власника та на шухляді однієї з кімнат помітив грошові кошти в сумі 893 гривні, що належать потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв грошові кошти в сумі 893 гривні, які заховав в кишеню штанів, в які був одягнений та направився на вихід із вказаного будинку. Однак, в цей момент його злочинні дії помітила потерпіла ОСОБА_6 , яка зробила зауваження ОСОБА_4 та попросила його припинити злочинні дії, але останній, не реагуючи на вимогу ОСОБА_6 , продовжував утримувати викрадене майно та почав тікати з місця вчинення злочину.
Після чого, ОСОБА_6 почала наздоганяти ОСОБА_4 та вимагала припинити злочинні дії, однак останній, усвідомлюючи, що його злочинні дії почали носити явно відкритий характер, утримуючи викрадене майно, на вимогу зупинитись не реагував та продовжував тікати, але злочин до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий.
16 серпня 2018 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, затвердженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 29 серпня 2018 року, про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, посилаючись на те, що на теперішній час, та на час вчинення інкримінованого діяння останній за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки страждає стійким хронічним психічним розладом: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром (МКХ-10: F 20.01).

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, та просив його задовольнити з підстав викладених в мотивувальній частині клопотання.
Потерпіла в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні, з урахуванням наявного в матеріалах провадження висновку експертизи, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

ОСОБА_4 , просив направити його на лікування.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, суд при розгляді вказаного клопотання, виходить із положень ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Відповідно до вимог ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 186 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає будинку АДРЕСА_2 . Коли вона в ранці готувала сніданок, то побачила у вікно незнайомого чоловіка, як вона тепер знає ОСОБА_4 . Коли вона вийшла на вулицю та підійшла до будиночку, де знаходяться басейн та сауна, то двері були закриті з середини. Вона обійшла будинок та зайшла з іншого входу. В середині вона побачила ОСОБА_4 та декілька пакунків куди були складено різні речі, які не мали цінності. ОСОБА_4 перелякався, а вона крикнула щоб він не рухався та викликала міліцію. Він намагався втекти. Вже у дворі, тікаючи, ОСОБА_4 тримав у руці ножиці, заліз на паркан, казав щось незрозуміле. Вона з неповнолітнім племінником його зупинили, в цей же час приїхали працівники поліції. З кишень ОСОБА_4 працівники поліції вилучили 893 гривні, які їй належали.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що він ще з вечора пішов гуляти, він вважав, що виконує важливу місію. Він не знає як опинився на «Воскресенських садах». Йому сподобався будинок потерпілої. Коли він взявся за ручку хвіртки, то вона відчинилася. Він зайшов до двору, чомусь там ходив, зайшов до приміщення, збирав якісь речі, але практично нічого не пам`ятає. Потім він побачив жінку, раніше незнайому ОСОБА_6 , яка кричала, налякала його. Він просився щоб вона його відпустила, але жінка кричала, била його дуже боляче лопатою. Коли він намагався втекти через паркан, то вона його не пускала, він впав, вибив собі зуби. Потім поліція в нього вилучила 893 гривні, які він забрав в потерпілої.
Як вбачається з даних, що містяться в протоколі огляду місця події від 24 травня 2018 року та плану-схеми до протоколу, об`єктом огляду являється домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . На паркані праворуч від фіртки виявлено чоловіка середнього зросту, віком приблизно 28 років, одягненого в сорочку та футболку чорного кольору, шорти комуфляжні, кросівки чорно-синього кольору, який представився як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з даних, що містяться в протоколі обшуку від 24 травня 2018 року, в присутності понятих був проведений обшук ОСОБА_4 , зауважень не надходило.
Як вбачається з даних, що містяться в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 травня 2018 року, слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , 24 травня 2018 року о 20 годині 15 хвилин (фактичне затримання 08 година 15 хвилин) затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_4 .
Як вбачається з даних, що містяться в протоколі огляду речей від 04 червня 2018 року, слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за участю потерпілої ОСОБА_6 в приміщенні кабінету № 311 Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2 провів огляд речей, що були вилучені під час проведення обшуку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вбачається з даних, що містяться в висновку судово-психіатричного експерта за № 142 від 16 серпня 2018 року, ОСОБА_4 на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, страждав стійким хронічним психічним розладом: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром (МКХ-10: F 20.01), за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно з медичною документацією даним психічним захворюванням ОСОБА_4 страждає з 2016 року. ОСОБА_4 за своїм психічним станом на момент кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час страждає стійким хронічним психічним розладом: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром (МКХ-10: F 20.01). За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Згідно з медичною документацією даним психічним захворюванням ОСОБА_4 страждає з 2016 року. ОСОБА_4 хронічним алкоголізмом, наркоманією не страждає, але в нього виявлені ознаки Епізодичного вживання наркотичних речовин (групи психостимуляторів, канабіноїдів). ОСОБА_4 наркологічним захворюванням не страждає, внаслідок цього не потребує застосування відносно нього лікування з приводу наркологічного захворювання.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із проникненням у житло, тобто вчинив всі дії, які він вважав необхідними для доведення суспільно-небезпечного діяння до кінця, однак, свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за № 142 від 16 серпня 2018 року ОСОБА_4 на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, страждав стійким хронічним психічним розладом: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром (МКХ-10: F 20.01), за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_4 , на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та на час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.
У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Відповідно до вимог п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_4 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться висновку судово-психіатричного експерта за № 142 від 16 серпня 2018 рок, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_4 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.
Речові докази: грошові кошти в сумі 893 гривні, які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, - необхідно залишити власнику ОСОБА_6 .
У зв`язку із застосуванням відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, процесуальні витрати стягненню з останнього не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Контроль за виконанням ухвали слід покласти на слідчого, який є старшим групи в даному кримінальному провадженні - слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 та, враховуючи норму ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру», згідно якої на прокуратуру покладаються функції, зокрема: нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, суд вважає за необхідне покласти обов`язок забезпечити контроль за виконанням даної ухвали прокурора старшого групи прокурорів в даному кримінальному провадження - прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 121 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України, № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази: грошові кошти в сумі 893 гривні, які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, - необхідно залишити власнику ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Суддя ОСОБА_1