Справа № 379/1390/18
УХВАЛА
21.11.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000447 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Нагірне Самбірського району Львівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 від Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Також, разом з обвинувальним актом до суду надана угода про примирення, яку укладено 19.10.2018 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст. 155 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодженого покарання, яке повинен нести останній у виді штрафу в розмірі 850 грн. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 угоду про примирення не підтримала, просила відмовити в затвердженні угоди про, посилаючись на те, що, на даний час, вона проживає з обвинуваченим однією сім`єю без реєстрації шлюбу, примирилася з обвинуваченим, не бажає затвердження угоди та винесення обвинувального вироку.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, угоду про примирення не підтримав, просив відмовити в затвердженні угоди про примирення з аналогічних підстав.
Прокурор не заперечувала проти відмови у затвердженні судом укладеної між потерпілою та обвинуваченим угоди про примирення,
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Статтею 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
За змістом положення ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, вивчивши угоду про примирення та обвинувальний акт з додатками, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, вважає за необхідне в затвердженні угоди про примирення відмовити на підставі п.2 ч.7 ст. 474 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 474 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 19 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000447 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Продовжити розгляд кримінального провадження № 0000447 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що відповідно до ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1