ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/109/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_8 та у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, накладено арешт на майно: документацію щодо проведення медичного огляду на ОСОБА_9 ; медичну картку ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 150 гривень, купюру номіналом 100 гривень, серії ЕЩ 4823114 та купюру номіналом 50 гривень серії ФГ 9659497; журнал «Журнал регистрации выписки водительских справок» від 30.09.2018, порвану медичну довідку, чорнові записи, дві медичні довідки виписані на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , медичні документи, виписані на прізвище Свідло, пустий бланк медичної довідки; журнал реєстрації виданих (отриманих) медичних довідок щодо придатності на керування транспортними засобами від 05.09.2018; журнал реєстрації видачі медичних довідок щодо придатності на отримання дозволу на носіння зброї, медичну довідку, видану на ім`я ОСОБА_13 ; медичну книжку на ім`я ОСОБА_14 та 1 купюру номіналом 200 гривень серії КЖ 8011863; медичну книжку на ім`я ОСОБА_15 та 1 купюру номіналом 200 гривен серії КИ 6550661; медичну книжку на ім`я ОСОБА_16 та 2 купюри номіналом 100 гривень серії ЗД 0234922 та КГ 71394; медичну книжку на ім`я ОСОБА_17 та 1 купюру номіналом 200 гривень серії СГ 6467243; медичну книжку на ім`я ОСОБА_18 та 1 купюру номіналом 200 гривень серії УЄ 3896111; грошові кошти, а саме: 1 купюру номіналом 500 гривень серії ФЖ 9121489, 1 купюру номіналом 200 гривень серії КЙ 7768718, 1 купюру номіналом 100 гривень серії МЄ 3803966, 1 купюру номіналом 200 гривень серії УЄ 7962395; особові медичні книжки, видані на ім`я: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; 5 журналів реєстрації амбулаторних хворих за 2017 -2018 роки; журнал реєстрації приймання лікаря хірурга від 16.01.2017; журнал реєстрації приймання ЛОР лікарем за 2018 рік; книга реєстрації прийому лікаря-дерматолога від 03.12.2018; журнал амбулаторного прийому від 01.06.2018; книга обліку забору крові від 14.11.2018; журнал реєстрації осіб, що поступають на роботу від 01.08.2018, зошит реєстрації відвідування «глазного» кабінету від 01.01.2018; медичні довідки, видані на ім`я: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

В решті вимог клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2018, посилаючись на те, що вона не брала участі в розгляді клопотання слідчого, а про існування оскаржуваної ухвали їй стало відомо за результатом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень.

Після поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2018 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна і зобов`язати слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_8 повернути арештоване майно.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує істотним порушенням слідчим суддею при розгляді клопотання вимог кримінального процесуального закону, яке, на її думку, полягає в наступному: недотриманні слідчим строків при зверненні до суду з клопотанням про проведення обшуку; у неврученні сторонам ухвали про проведення 11.12.2018 обшуку; у недотриманні слідчим строків при зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на майно; у недотриманні строків, передбачених чинним законодавством, для винесення ухвали про арешт майна; у накладенні арешту на майно добросовісного набувача; у неправильному застосуванні передбачених законом підстав для арешту майна; у неповідомленні власника майна про розгляд справи про арешт майна.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона була здана ОСОБА_7 до поштового відділення 12.01.2019.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи вищевказане положення, а також те, що клопотання слідчого розглядалося без виклику та за відсутності ОСОБА_7 , у матеріалах провадження відсутні відомості про отримання останньою копії оскаржуваної ухвали слідчого судді від 20.12.2018, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, тому не потребує вирішення питання щодо його поновлення.
Згідно з матеріалами, доданими до клопотання, СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізької області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 24.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

12 грудня 2018 року старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 11 грудня 2018 року під час проведення обшуку приміщень КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», яке ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року було частково задоволено.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчий довів необхідність накладання арешту на вилучену медичну документацію: журнали, медичні книжки, медичні довідки, а також грошові кошти, які мають суттєве значення по кримінальному провадженню, при цьому, дійшов висновку, що клопотання слідчого в частині накладання арешту на печатки задоволенню не підлягає, оскільки вилучення вказаних печаток повністю зупинить роботу працівників Госрахункового відділення № 1 КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» і позбавить осіб отримувати медичні довідки щодо проходження медичного огляду, тобто порушить конституційні права осіб у різних видах життя та праці.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24.01.2018 року до Бердянського ВП ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_29 про те, що протягом 2017 року працівники Госпрозрахункового відділення № 1 КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», діючи умисно, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, під приводом прийняття грошових коштів в якості обов`язкового платежу під час проведення медичних оглядів, без подальшого нарахування даних коштів на рахунок установи, заволодівають коштами громадян.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що медсестра ОСОБА_7 та лікар ОСОБА_30 , діючи за попередньою змовою, заволодівають грошовими коштами громадян.

11 грудня 2018 року прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, було ухвалено постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину.

Того ж дня, в ході проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_7 , знаходячись у каб. 219 КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» по вул. Праці, 6 в м. Бердянську, незаконно отримала від ОСОБА_9 та ОСОБА_31 грошові кошти в сумі 200 та 800 гривень, відповідно.

У зв`язку з невідкладністю проведення слідчої дії обшуку, безперешкодним документуванням вказаного правопорушення та відшукування речей і документів, що підтверджують факт отримання ОСОБА_7 грошових коштів, які в подальшому могли стати доказами та мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину і встановлення осіб, що його вчинили, слідчим, за погодженням із прокурором, відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, було прийнято рішення про проведення обшуку приміщень КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання»,

11 грудня 2018 року, згідно з вимогами ст. 233 КПК України, з метою безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, виявлення та збереження речових доказів, було проведено обшук приміщень КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», а саме кабінету № 219, де знаходиться робоче місце ОСОБА_7 , де були виявлені та вилучені речі, документи та грошові кошти, зазначені в протоколі обшуку, які постановою слідчого від 12 грудня 2018 року були визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

На виконання вимог ч. 3 ст. 233 КПК України старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в приміщеннях кабінету № 219, де знаходиться робоче місце ОСОБА_7 , та кабінету № 220, де знаходиться робоче місце ОСОБА_30 КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», за наслідками розгляду якого на підставі ст. 235 КПК України ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.12.2018 зазначене вище клопотання старшого слідчого було задоволено.

Відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені речі, документи та грошові кошти, зазначені в протоколі обшуку, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, могли зберегти на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Отже, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Також колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про недотримання слідчим строків подачі клопотань про проведення обшуку та накладення арешту на майно, та порушення слідчим суддею строків розгляду цих клопотань, виходячи з наступного.

Так, після проведення 11.12.2018 обшуку в приміщеннях кабінету № 219, де знаходиться робоче місце ОСОБА_7 , та кабінету № 220, де знаходиться робоче місце ОСОБА_30 КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», слідчий, за погодженням з прокурором, відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку у вказаних вище приміщеннях, яке було розглянуто слідчим суддею Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 13.12.2018, тобто, з дотриманням вимог ст. ст. 234, 235 КПК України.

12 грудня 2018 року слідчим, з дотриманням строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, протягом 48 годин після вилучення майна під час обшуку 11.12.2018, який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, було подано клопотання про арешт майна, розгляд якого вперше було призначено на 13.12.2018, тобто в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КПК України, після чого судове засідання було відкладено на 18.12.2018, а потім на 20.12.2018, в якому клопотання було розглянуто по суті.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, не повідомивши ОСОБА_7 про розгляд клопотання про арешт майна, слідчий суддя діяв відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, тобто, з метою забезпечення арешту майна.

Невручення сторонам ухвали про проведення 11.12.2018 обшуку, на що посилається ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не впливає, як вважає колегія суддів, на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги.
Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року про накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі слідчого судді, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: