КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, а саме 39 623 гривень, які вилучені 13.06.2018 в ході обшуку в приміщенні, яке використовує громадянин України ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у кримінальному провадженні №0000079 ОСОБА_7 або будь-якій особі не повідомлено про підозру, тому відсутні підстави для арешту майна.

Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що клопотання прокурора розглядалось у відсутність власника майна, а копія оскаржуваної ухвали була отримана лише 05.03.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишити її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 14.04.2017 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків у значних та особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «СВТО «Охорона» (код 23737000), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 1, ч. 3 ст. 212 КК України.

03.08.2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, а саме 39 623 гривень, які вилучені 13.06.2018 в ході обшуку в приміщенні, яке використовує громадянин України ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, спеціальної конфіскації, а також належного зберігання речових доказів.

03.08.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні майно.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно у відкритому кримінальному провадженні є доказом вчиненого кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.

Частиною другою статті 171 КПК України передбаченого, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, як вбачається з вказаного клопотання, стороною обвинувачення наведена норма закону не дотримана, оскільки прокурором у клопотанні належним чином не вказано підстав та мети арешту майна, тобто, як вважає колегія суддів, клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, а саме грошових коштів у сумі 39 623 гривень, які вилучені 13.06.2018 в ході обшуку в приміщенні, яке використовує громадянин України ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, а відтак у його задоволенні необхідно було відмовити, що безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, а саме 39 623 гривень, які вилучені 13.06.2018 в ході обшуку в приміщенні, яке використовує громадянин України ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 про арешт майна, а саме 39 623 гривень, які вилучені 13.06.2018 в ході обшуку в приміщенні, яке використовує громадянин України ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1955/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1