Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/84/2018 Справа №641/2251/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004091 від 12.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004091 від 12.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.1, 2 ст. 187 КК України.

На розв`язання судом поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України.

Прокурор вважав необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, при цьому зазначив, що ОСОБА_4 , обвинувачується вчиненні двох тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років із конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, може продовжити злочинну діяльність, незаконно чинити тиск на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, ризики, встановлені положеннями ст.177 КПК України, на цей час не змінились.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу, вважав ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України необґрунтованими. Зазначив щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Вважав, що застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту разом з застосуванням електронних засобів контролю дозволить відслідкувати та фіксувати його місцезнаходження, що унеможливить переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.12.2016 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, який в подальшому судом продовжувався.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
При розв`язанні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, суд виходить із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано. Також, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а також відомості про його особу, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Строк дії ухвали до 01 лютого 2019 року.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1