Справа № 761/5242/19
Провадження № 1-кс/761/3837/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000948 від 31 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2019 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000948 від 31 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. ст.358 КК України, а саме: земельну ділянку 10 соток та недобудовану будівлю 1000м2, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сальського /Котовського/, 46.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000948 від 31 січня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. ст.358 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, в ході досудового розслідування встановлено, що 29.01.2019р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переглядаючи оголошення в інтернет-мережі, на сайті ОЛХ, побачив оголошення (номер оголошення 57088349 від 27.01.2019) про продаж власної земельної ділянки 10 соток та недобудованої будівлі НОМЕР_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких являється ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ№ 120915, який був оформлений на підставі договору дарування земельної ділянки від 16 грудня 2003 року № 11197 ( ВВА № 757403), та декларація про початок виконання будівельних робіт від 27 липня 2011 року.
В ході спілкування з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дізнався, що його власна земельна ділянка та недобудована будівля належить ОСОБА_6 , про що свідчать копії правоустановчих документів, а саме: договір-купівлі продажу земельної ділянки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 08 липня 2008 року, який ОСОБА_4 не підписував; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №FG18-181126-039; кадастровий план земельної ділянки; витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку; довідка про показники об`єкта нерухомого майна,які ОСОБА_5 , на прохання потерпілого відправила на номер телефона сина ОСОБА_4 по мобільному додатку Viber.
На даний час згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником земельної ділянки (кадастровий номер: :91:129:0083), яка знаходиться по АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_6 .

05.02.2019 р. вказану земельну ділянку та недобудовану будівлю в подальшому визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказана земельна ділянка має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому, просила його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Вислухавши доводи слідчого, перевіривши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч. 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, те, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні, є земельна ділянка та недобудована будівля, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого.

Так, з матеріалів клопотання, пояснень слідчого в судовому засіданні, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно набуте протиправним шляхом, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на земельну ділянку 10 соток та недобудовану будівлю 1000 м2, які знаходяться за адресою: м. Київ,

вул. Сальського (Котовського), 46.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст.131,132; 170 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000948 від 31 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 ч. 1 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку 10 соток та недобудовану будівлю 1000 м2, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул.Сальського (Котовського), 46.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1