Провадження №: 1-кп/752/282/19
У Х В А Л А

11.04.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

провівши в приміщенні суду в місті Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 1 КК України.

В ході підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору для дооформлення, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки серед анкетних даних її підзахисної місцем проживання останньої зазначена адреса розташування Ленінського районного суду міста Севастополя, крім того, формулювання обвинувачення її підзахисної ОСОБА_7 неконкретне, обставини, викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності та суперечать одна одній. Також захисник просила звернути увагу суду на те, що у реєстрі вказаного кримінального провадження датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення її підзахисною до Єдиного реєстру досудових розслідувань вказано 12.10.2016 року, однак згідно п. 86 даного процесуального документу дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 надано станом на 27.09.2016 року.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувальногго акту для дооформлення, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність, виклавши свою позицію у письмових запереченнях.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що будучи суддею Окружного адміністративного суду міста Севастополя в період часу з березня по грудень 2014 року, перебуваючи за місцем роботи у Окружному адміністративному суді міста Севастополя, діючи в інтересах Російської Федерації, продовжила здійснювати правосуддя на підставі статті 9 ч. 5 Федерального Конституційного Закону Російської Федерації №6-ФКЗ "Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя" до створення та початку діяльності на зазначених окупованих територіях України судів Російської Федерації з постановленням рішень за російським матеріальним та процесуальним правом, після чого у період часу з березня по листопад 2014 року, діючи свідомо та умисно, подала до Вищої кваліфікаційної колегії суддів Російської Федерації заяву про рекомендацію на вакантну посаду судді Ленінського районного суду міста Севастополя та необхідний для цього пакет документів, передбачений ст. 5 ч. 6 Закону Російської Федерації "Про статус суддів в Російській Федерації", після чого взяла участь у конкурсі на заміщення вакантної посади судді Російської Федерації на окупованій території міста Севастополя та за результатами цього конкурсу діючий суддя судової влади України - громадянка ОСОБА_7 - була призначена Указом Президента Російської Федерації №786 від 19.12.2014 року на посаду судді Ленінського районного суду міста Севастополя Російської Федерації на окупованій території міста Севастополя.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_7 були кваліфіковані за ст. 111 ч. 1 КК України як державна зрада - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності - надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, доводи сторони захисту щодо неконкретності формулювання обвинувачення ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, оскільки зміст статті 291 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає і прокурор відповідно до вимог кримінального процесуального закону виклав у обвинувальному акті всі обставини кримінального правопорушення, які він вважав встановленими, і відповідне формулювання обвинувачення, тому суд не вправі в ході підготовчого судового засідання надавати оцінку змісту зазначеним прокурором відомостям у даному процесуальному документі та формулюванню обвинувачення.

Щодо доводів захисника про невідповідність реєстру даного кримінального провадження нормам кримінального процесуального закону, то суд також не приймає їх до уваги, оскільки зазначені обставини не є та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні статті 291 КПК України.

Разом з тим, згідно ст. 291 ч. 2 п. 2 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту, щодо обвинуваченої ОСОБА_7 здійснювалося спеціальне досудове розслідування, а сама ОСОБА_7 перебуває в розшуку на підставі постанови слідчого від 11.08.2015 року.

Місцем проживання обвинуваченої прокурором в обвинувальному акті зазначено адресу: місто Севастополь Автономної Республіки Крим, вулиця Леніна, 31.

Однак в ході розгляду клопотання захисника про повернення обвинувального акту, судом було встановлено, що за вказаною адресою дійсно знаходиться Ленінський районний суд міста Севастополя.

Відповідно до ст. 7 ч. 2 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

Нормами КПК України не передбачено особливостей складання обвинувального акта за наслідками здійснення спеціального досудового розслідування, а отже він має відповідати загальним вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

За приписами ст.ст. 297-5, 323 КПК України повістки про виклик підозрюваного (обвинуваченого) у разі здійснення спеціального досудового розслідування (спеціального судового провадження) надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику.

Зазначення в обвинувальному акті місця проживання або відомого місцезнаходження обвинуваченого має значення для вирішення комплексу питань при застосуванні норм кримінального процесуального закону в процесі підготовки та розгляду кримінального провадження в судовому засіданні (надіслання повісток, повідомлень, процесуальних документів).

На підставі викладеного, оскільки у обвинувальному акті не зазначена адреса місця проживання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України повернення даного обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України.

Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч. 1 КК України, - повернути прокурору Генеральної прокуратури України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3