УХВАЛА

15 березня 2019 року
м. Київ

справа № 740/266/18
провадження № 51-1144ск19

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктами 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет невідповідності висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня. Виходячи з положень ст. 438 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції вправі змінити або скасувати оспорювані рішення у випадку допущення судами таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними.
Ці законодавчі приписи захисник залишив поза увагою. Зокрема, у поданій скарзі не викладено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 284, 370, 404, 412, 417, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Також у скарзі не зазначено аргументів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при юридичній оцінці діяння відповідно до встановлених обставин кримінального провадження. Поряд із цим у скарзі по суті заперечується відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Крім того, заявлена вимога про скасування вироку та ухвали в повному обсязі й водночас про їх часткове скасування та зміну цих рішень зі не узгоджується зі ст. 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги).

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3