Справа № 520/2036/19
Провадження № 1-кс/520/1501/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000064 від 31.01.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доссор, Гурьєвської області, Ембенського району, Казахстан, громадянина України, росіянина, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні маючого неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 31.01.2019 приблизно о 10:30 год. водій ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 2.3 «б»; 10.9 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , у зазначений день та час, керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Vanette» р/з НОМЕР_1 , уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, рухаючись заднім ходом, по автомобільній стоянці та тротуару у м. Одесі, (Київський район), розташованої біля будинку № 46/2 вул. Ак. Вільямса від будинку у напрямку проїзної частини вул. Люстдорфська дорога, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, для забезпечення безпеки руху, за допомогою до інших осіб не звернувся, у результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилась на зазначеному тротуарі позаду автомобіля у вертикальному положенні.

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження від яких вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в лікарні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з метою запобігання ризикам у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків в рамках даного кримінального провадження, сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні долучив характеристику складену відносно ОСОБА_5 за місцем його проживання, свідоцтво про його одруження, свідоцтво про народження його дитини, довідку про склад сім`ї, а також виписку із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого. В частині клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив врахувати, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, неофіційно, проте працює, має батьків похилого віку, має незадовільний стан здоров`я, приймає ліки від гіпертонії. У скоєному розкаюється, свою вину в повній мірі визнає. В частині ризиків, які викладені стороною обвинувачення зазначив, що на даний час потерпілим нікого не визнано, а тому вказаний ризик відсутній. Крім того, в зв`язку з тим, що потерпілих на даний час не встановлено, ОСОБА_5 не може здійснювати дій щодо відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення. Ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду спростовується наявністю міцних соціальних зв`язків у його підзахисного. З урахуванням викладеного, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника, вказавши, що свою вину визнає, у скоєному розкаюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні захисником, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в повній мірі підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.01.2019 року з долученими план-схемою та фотоілюстраціями, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.01.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.02.2019 року, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання.

З огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, враховуючи наслідки вчинення такого кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, в частині зазначеного стороною обвинувачення ризику у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість такого ризику з огляду на наступне. Так, в матеріалах клопотання відсутні відомості в частині визнання тієї чи іншої особи потерпілим в рамках даного кримінального провадження, в зв`язку з чим, підозрюваний не може впливати на особу, процесуальний статус якої на теперішній час відсутній у будь-якої особи. В частині ризику можливого впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на його наявність, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на яких конкретно свідків може впливати підозрюваний, а також в зв`язку з існуванням яких обставин, сторона обвинувачення прийшла до такого переконання. В цілому, з огляду на ті обставини, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в повній мірі визнає, у скоєному щиро розкаюється, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість наявності такого ризику.

Згідно ст. 3 Конвенції, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.
У рішенні ЄСПЛП у справі «Пєтухов проти України», (п.п. 121, 125-793), суд встановив порушення пункту 3 статті 5 Конвенції, оскільки суди не розглянули клопотання захисника щодо звільнення заявника за станом здоров`я. На жодному з етапів провадження національні державні органи не розглядали можливості застосування жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Згідно п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Letellier v. France», можливість того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, не є достатнім виправданням тримання під вартою, якщо можна отримати гарантії його явки до суду. Так, слідчим суддею враховується, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, оскільки підозрюваний одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації, де й проживає разом зі своєю сім`єю та за яким позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неофіційно, але працює та утримує власну родину. Враховується слідчим суддею й ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме та обставина, що підозрюваний повністю визнає свою вину, у скоєному щиро розкаюється, готовий надавати допомогу потерпілим особам, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 являється необережним злочином, тобто ОСОБА_5 будь-якого умислу на вчинення такого кримінального правопорушення не мав. Крім того, слідчим суддею враховується вік підозрюваного, а також стан його здоров`я, оскільки як вбачається з долученої захисником в судовому засіданні виписки із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого, ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я. Викладене свідчить, що встановленому в судовому засіданні ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування в повній мірі можливо запобігти, шляхом застосування відносно потерпілого альтеративного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, оскільки вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем його проживання, ставлення до вчиненого, а також віку та стану здоров`я, в повній мірі є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, та здатний запобігти встановленому слідчим суддею в ході розгляду клопотання сторони обвинувачення ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000064 від 31.01.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 01.04.2019 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 01.04.2019 року наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1