Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/135/19
Провадження 1-кп/480/214/19
ВИРОК
Іменем України

05 березня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000618, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гражданівка Врадіївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 29.03.2007 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 20.06.2007 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 27.05.2009 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. 06.04.2010 року на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 12 днів;
- 30.03.2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 17.09.2014 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України -

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 08.10.2018 року в вечірній час (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували по вул.Франко в с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, де вживали спиртні напої. В ході чого, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_6 та ОСОБА_4 придбати ще спиртних напоїв, на пропозицію якої останні погодились. Однак у ОСОБА_5 грошових кошів не було, тому вона попросила ОСОБА_4 та ОСОБА_6 піти до банкомату «УкрСиббанк», розташованого по вул.Миру, 1 в с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, та зняти з її кредитної карти «AlfaBank» грошові кошти в сумі 1000 грн 00 коп, при цьому, повідомила пін-код від карти. Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 пішли до місця розташування вищевказаного банкомату, де ОСОБА_4 набрав пін-код, та зняв з картки ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн 00 коп. Після цього, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння грошима, які залишились на кредитній картці. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки такого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зняв з картки, належної ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1400 грн 00 коп, після чого, за рахунок знятих ним грошових коштів придбав продукти харчування та спиртне на суму 300 грн 00 коп та повернув ОСОБА_5 1100 грн 00 коп, а грошові кошти в сумі 1000 грн 00 коп залишив собі, не повідомивши про це ОСОБА_5 та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши останній матеріальний збиток на суму 1000 грн 00 коп.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

28.01.2019 року у кримінальному провадженні №0000618 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік та із покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань апробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення між ними та призначити узгоджене сторонами покарання. При цьому прокурор підтримала затвердження угоди.

Розглядаючи в порядку ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у звязку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Так, вчинений ОСОБА_4 злочин, у вчиненні якого він визнав свою вину, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п.2,3,4 ч.5 ст.474 КПК України та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена сторонами угоди про примирення є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, а також визначена з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, а також обставин що пом`якшують та обтяжують покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про примирення є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.369, ч.2 ст.373, ст.374,469,471,474,475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28.01.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000618, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7

05.03.2019