Єдиний унікальний номер 205/559/18
Справа № 205/559/18
У Х В А Л А
Іменем України
29 травня 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні Дніпровської ВК №89 клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника ДВК №89 СемилітаС.О.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2013 року за ст. 121 ч.2, 187 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2013 року в частині призначеного остаточного покарання засудженому ОСОБА_3 змінено на покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2016 року засудженому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.72 КК України було зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 20.03.2010 року Кінець строку: 19.01.2019 року.
Станом на 29.05.2018 року засуджений відбув 2/3 строку покарання. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується посередньо, працевлаштований робітником господарчої обслуги, а саме днювальним адміністративного корпусу установи, має п`ять заохочень та тринадцять стягнень.
В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_3 просить звільнити його умовно-достроково, оскільки він своєю поведінкою довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд звільнити від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що він сумлінно виконує покладенні на нього обов`язки та став на шлях виправлення.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній має тринадцять стягненнь, раніше звільнявся умовно-достроково, проте знову вчинив умисний злочин, то вбачається, що засуджений хоча і став на шлях виправлення, натомість своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.
В судовому засідання представник ДВК №89 просив задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 ..
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника Дніпровської ВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання має бути відмовлено на підставі наступного.
Встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2013 року за ст. 121 ч.2, 187 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2013 року в частині призначеного остаточного покарання засудженому ОСОБА_3 змінено на покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2016 року засудженому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.72 КК України було зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання засуджений мав п`ять заохочень та тринадцять стягнень.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 у повній мірі не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим, засудженому має бути відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення.
На підставі викладеного, відповідно ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1