Справа № 202/6978/18
Провадження № 1-кс/202/8052/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
14 листопада 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на повідомлення про підозру в рамках кримінального правопорушення № 0000045 від 16.02.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року до суду надійшла скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України у зв`язку з не відповідністю вимогам КП України та КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, 11.09.2018 року військовим прокурором Південного регіону України ОСОБА_4 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000045 від 16.02.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши надані скаржником матеріали, доходить наступних висновків.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюються §1 Глави 26 КПК України.
Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч.1 ст. 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, ч. 1 ст. 303 КПК 2012 року була доповнена п. 10, а отже, вказаний пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно з п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Таким чином, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого на досудовому провадженні можуть бути оскаржені слідчому судді повідомлення слідчого, прокурора про підозру, набули чинності 16 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та положення вказаного пункту вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом (з 16 березня 2018 року), не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 зазначеного Закону. Перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування є вичерпним.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що на час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000045 від 16.02.2018 року, в межах якого ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 369-2 КК України діяла редакція КПК України 2012 року зі змінами відповідно до Закону № 2213-VII від 16.11.2017 року, в якій положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачалося можливості оскарження повідомлення про підозру, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 не застосовуються у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на повідомлення про підозру в рамках кримінального правопорушення № 0000045 від 16.02.2018 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1