ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/398/19 Справа № 188/258/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 квітня 2019 року, включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя вказав, на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Разом із цим, суд зазначив, що підозрюваний раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, судимість не погашена, не працює, не має постійного місця проживання, немає джерела прибутку, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та скоєння злочинів носить систематичний характер, а тому ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших злочинів є реальними.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу скасувати та застосувати до нього міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги, підозрюваний обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім того, звертає увагу, що слідчим суддею було оголошено про визначення щодо нього застави, у розмірі 84 000 грн., однак отримавши копію ухвали він з`ясував, що вказівка суду про заставу в ухвалі відсутня.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
У відповідності з вимогами ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістидесяти днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Як видно з оскаржуваного рішення, цих вимог суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не дотримався та застосовуючи щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неправильно визначив його кінцеву дату.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000094 від 27 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 27 лютого 2019 року за підозрою у вчиненні цього злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_9 та того ж дня повідомленого його про підозру.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя не врахував час затримання ОСОБА_9 та застосував до нього запобіжний захід на строк 61 день, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення з ухваленням нового.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що в силу вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Так, на наявність підозри ОСОБА_9 у вчиненні цих злочинів вказують протоколи огляду трупу ОСОБА_10 та речей підозрюваного, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 .
На переконання колегії суддів, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу.
При цьому, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останній є такими, що об`єктивно існують.
Колегія суддів у відповідності до ст. 178 КПК України враховує вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу ОСОБА_9 , який раніше судимий, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, судимість не погашена, не працює, не має постійного місця проживання, джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого злочину є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
При цьому, зважаючи на тяжкість скоєного ОСОБА_9 злочину, особу підозрюваного, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 квітня 2019 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4