Справа № 304/216/19
Провадження № 1-кп/304/86/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 06 грудня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загально-середньою освітою, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

згідно обвинувального акту 04 грудня 2018 року близько 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці Центральній в с. Порошково Перечинського району, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_5 , звідки викрав велосипед іноземного виробництва з написом «HUFFY», вартість якого згідно висновку експерта № 11/1037 від 17 грудня 2018 року становить 1 429 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, як вбачається з обвинувального акту 07 грудня 2018 року близько 03.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , де з підсобного приміщення умисно, таємно викрав велосипед іноземного виробництва з написом «Optima» Motion, вартість якого згідно висновку експерта № 11/1036 від 13 грудня 2018 року становить 4 305 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальні шкоду на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, згідно обвинувального акту 01 грудня 2018 року близько 23.50 год. обвинувачений ОСОБА_4 , умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном та власного збагачення, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , де шляхом вільного доступу зайшов всередину підсобного приміщення, звідки викрав каструлю ємністю 50 л, вартістю 735 грн. та сокиру, вартістю 303 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 038 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

До початку судового засідання потерпіла ОСОБА_6 подала клопотання про скасування арешту майна, а саме велосипеду марки «Optima» Motion, який було накладено ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000493. Вважає, що у застосуванні вказаного арешту майна потреба відпала, так як всі слідчі дії органом досудового розслідування з вказаним майном були виконані, а обвинувальний акт передано на розгляд суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання потерпілої не заперечив.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, однак у поданому клопотанні просила розглянути таке без її участі, оскільки не має можливості прибути у судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та необхідні для його вирішення матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2018 року накладено арешт на належний ОСОБА_6 велосипед іноземного виробництва з написом «Optima», який знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Згідно роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, суд враховує те, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження накладено арешт на майно, що належить потерпілому та є об`єктом злочину, на даний час провадження знаходиться на розгляді суду, а відтак слідчим проведено всі необхідні слідчі дії, а також те, що постановою слідчого від 09 грудня 2018 року велосипед іноземного виробництва з написом «Optima» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000499 від 07 грудня 2018 року та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Перечинського ВП.

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного та приймаючи до уваги необхідність існування обґрунтованого пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98), суд приходить до висновку, що арешт, накладений на велосипед іноземного виробництва з написом «Optima» необхідно скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 175, 315-316, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2018 року на велосипед іноземного виробництва з написом «Optima», який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області скасувати.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1