Кримінальне провадження № 194/374/19
Номер провадження 1-кп/194/100/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2018 року за № 0000509 та 25 вересня 2018 року за № 0000477 у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, на утриманні нікого не маючого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 20 грудня 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України,
за участю:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого- ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , засуджений 20 грудня 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин.

21 серпня 2018 року Павлоградським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 видано направлення № 21/42/2-318 до комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство», де він повинен був приступити до відбуття покарання з 22 серпня 2018 року. В цей день ОСОБА_3 був офіційно попереджений під підпис про умови відбування покарання у вигляді громадських робіт особою засудженою до цього покарання.

Згідно з розпорядженням директора комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» від 21 серпня 2018 року, ОСОБА_3 прийнятий на час відбування громадських робіт на дільницю «Зеленого господарства» на підставі вищевказаного направлення.

Начальником дільниці «Зеленого господарства» КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» спільно з ОСОБА_3 21 серпня 2018 року складено графік виходу останнього на роботу з 22 серпня 2018 року для відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Відповідно до табелю виходу на роботу у серпні 2018 року КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство», ОСОБА_3 в період часу з 22 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року повинен був відпрацювати за графіком 28 годин громадських робіт, проте відпрацював лише 4 години.

14 вересня 2018 року ОСОБА_3 був офіційно попереджений під підпис про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт він може бути притягнений до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України. Не зважаючи на це, з 23 серпня 2018 року до відбуття покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_3 так і не приступив без поважних причин, тим самим умисно ухилившись від відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, ОСОБА_3 за період часу з 22 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року повинен був відпрацювати загальну суму 28 годин громадських робіт, але відпрацював за вказаний період часу лише 4 години, за що має 24 годин прогулів без поважних причин, тим самим своїми діями ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_3 , 19 жовтня 2018 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись на території м. Тернівка на прогулянці з ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, попросив ОСОБА_5 тимчасово, для перегляду фільму, надати йому мобільний телефон «Meizu» моделі «М5С», що в свою чергу належить ОСОБА_6 , яка передала ОСОБА_5 телефон для користування. В свою чергу ОСОБА_5 , будучи помилково впевненою у правомірності та добросовісності дій ОСОБА_3 та сприймаючи його слова за правдиві, передала останньому вказаний мобільний телефон «Meizu» моделі «М5С», вартість якого складає 1750 гривень. У свою чергу, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел до кінця, умисно, повторно заволодівши мобільним телефоном «Meizu» моделі «М5С», шляхом зловживання довірою, достовірно знаючи, що переданий йому телефон він повертати не буде, покинув компанію ОСОБА_5 та розпорядився мобільним телефоном «Meizu» моделі «М5С» на свій розсуд.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просила призначити на розсуд суду та не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив у судовому засіданні, що дійсно він 19 жовтня 2018 року приблизно о 19.00 годині попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 та не повернув його, заложивши у ломбард. Крім того, він був засуджений вироком суду до громадських робіт, які спочатку не відбував, але після направлення кримінального провадження до суду відбув покарання у виді громадських робіт повністю. Заходів фізичного та психологічного примусу з боку працівників поліції не застосовувалося, з вартістю викраденого згоден. Наполягав на застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати, повірити йому, так як він став на шлях виправлення.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, його свідчення відповідають суті обвинувачення, який правильно розуміє обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини невеликої та середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання не охарактеризований, на час ухвалення вироку повністю відпрацював громадські роботи за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року, що підтверджується листом Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 02 травня 2019 року, офіційно не працює, на утриманні нікого немає.
З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , підготовленої Павлоградським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в центрі реінтеграції та адаптації громадської організації «Надія» за адресою: АДРЕСА_2 , де проходить курс реінтеграції та адаптації, займається господарськими, побутовими справами, з`явилося бажання змінити своє життя, до адміністративної відповідальності протягом 2019 року не притягувався. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те, що він раніше судимий, не працює, але бажає займатися суспільно-корисною працею, дійсно зрозумів свою протиправну поведінку, висловлює жаль з приводу цього, бажає виправити наслідки вчиненого, повне визнання своєї вини, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінальних правопорушень та відношення до скоєного, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 на час ухвалення вироку повністю відпрацював громадські роботи за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року, отже став на шлях виправлення і перевиховання, з урахуванням чого, суд дійшов висновку, що обвинуваченого не можна вважати суспільно небезпечною особою, а тому для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України та із звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 389 КК України 1 (один) місяць арешту;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_3 у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави - УК у Шевченківському районі м. Дніпра (Шев.р./24060300), р/р 4004, МФО 899998, , найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП) в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 43/12.1/22 від 17 січня 2019 року, грошові кошти у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1