У Х В А Л А

14.03.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід у справі №308/19390/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В моє провадження в порядку автоматизованого розподілу надійшла заява судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід у справі №308/19390/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яка мотивована тим, що ним як слідчим суддею на досудовому розслідуванні в рамках кримінального провадження № 0000068 від 31.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 було винесено ухвалу від 01.03.2017 року про надання дозволу на затримання.
Дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про самовідвід судді, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України - відвід повинен бути вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.
Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобовязаний заявити самовідвід.
Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вищевикладені обставини є такими, що виключають участь данного судді в розгляді даного об`єднаного кримінального провадження з підстав ч.1 ст. 76 КПК України, що є підставою для задоволення заяви про самовідвід.
Згідно ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Керуючись ч.1 ст. 76, 80-82 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_3 - задовольнити.
Прийняти самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_3 у справі №308/19390/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Справу передати до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог для визначення судді в порядкуст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1