У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
04 березня 2019 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_2 (далі прокурора) на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області (далі суду) від 08.01.2019 року у кримінальному провадженні № 0000049,

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_3 виправдано за недоведеністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.27 і ч.3 ст.369 КК України.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Так, апелянт ОСОБА_2 в прохальній частині апеляційної скарги просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду. При цьому до істотних порушень норм кримінального процесуального закону, апелянт відносить - «вважаю що суддя ОСОБА_4 , відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, підлягала відводу», але жодних доказів, на підтвердження наведеного, прокурор не надає.

Крім того, висунувши вимогу про ухвалення нового вироку апеляційним судом, прокурор не зазначає які саме докази має дослідити суд другої інстанції. Між тим, у відповідності до вимог ст.23 КПК України, суд апеляційної інстанції не може дати іншу оцінку доказам, які дав суд першої інстанції не дослідивши їх безпосередньо. При цьому, суддя-доповідач привертає увагу апелянта на те, що згідно вимог ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Крім того, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої і ухвалює свій вирок лише з підстав наведених у ст..420 КПК України. Проте, апелянт таких підстав не зазначає.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 січня 2019 року залишити без руху.

Надати апелянту п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1