Справа № 559/28/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0001071 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічево, Перечинського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Рівненського міського суду від 13.07.2009 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від покарання по відбуттю.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України
та укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 31 жовтня 2018 року перебуваючи по вул. Кирила і Мефодія в м. Дубно Рівненської області, поблизу кафе «Дюна», керуючись умислом на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 , який перебував в користуванні його сестри ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в користуванні мобільний телефон марки «ZTE Blade V7 Lite, будучи в м. Дубно, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розпорядився наявним в нього майном, а саме вищевказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 , шляхом обміну на інший мобільний телефон, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2255 грн., 63 коп.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном зловживаючи довірою (шахрайство), вчинене повторно.

28 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності до ст. 75,76 КК України сторони погодилися на звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 , з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілого та обвинуваченого, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду про примирення між ним та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_5 . Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу розміром від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищекладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України ,суд-,

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 28 грудня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0001071 за ч.2 ст.190 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Речові докази:

-диск DVD-R з відеозаписом слідчої дії -залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «ZTE» сірого кольору, що поміщений до спец. пакету ЕХР0149804, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: