У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченого на вирок Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 101 200 006 99 від 14 жовтня 2018 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, який проживав в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , судимого 10 вересня 2018 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, який на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року і визначено ОСОБА_6 до відбування остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
З ОСОБА_6 стягнуто на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1.716,00 гривень.
В провадженні вирішена доля речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він наприкінці серпня 2018 року в с. Шибене Бородянського району Київської області, на полі поблизу вул. Лісової, діючи умисно, для власних потреб незаконно придбав, а саме - зірвав рослини конопель і, усвідомлюючи, що незаконно придбана ним речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, переніс її до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де висушив, і незаконно зберігав, без мети збуту, на горищі будинку та господарської будівлі за місцем свого проживання, та періодично вживав її шляхом паління через саморобний пристрій, до моменту проведення обшуку 27 жовтня 2018 року, в ході якого цей особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 33.283,51 гр. та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, що містився в нашаруваннях на саморобному пристрої для куріння, масою в перерахунку на суху речовину 1,263 гр., були виявлені та вилучені працівниками поліції.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2019 року стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року - виконувати самостійно.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що ОСОБА_6 засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області 10 вересня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 вчинив в серпні 2018 року, тобто до його засудження вироком Бородянського районного суду від 10 вересня 2018 року.
А тому, оскільки до ОСОБА_6 за вироком від 10 вересня 2018 року були застосовані положення ст. 75 КК України, а за досліджуваним вироком йому призначене покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок, постановлений щодо нього Бородянським районним судом Київської області від 21.01.2019 змінити та пом`якшити призначене покарання, зважаючи на такі пом`якшуючі обставини, як визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне сприяння розкриттю злочину та наявність ряду хронічних захворювань.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги щодо пом?якшення призначеного йому покарання, а щодо вирішення апеляційної скарги прокурора покладався на розсуд суду, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і підтримала в повному обсязі апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області, дослідивши матеріали провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційних скарг в обсязі, підтриманому сторонами кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та даних про його особу, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційних скаргах, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, - не перевіряється, відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів дійшла до таких висновків.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, оскільки призначене обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції були враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що віднесений законом до тяжких злочинів, його посередня характеристика за місцем фактичного проживання та стан здоров?я.
Обставиною, що пом?якшує покарання ОСОБА_6 , - визнано щире каяття.
На переконання колегії суддів, ґрунтовно суд першої інстанції визнав і обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів.
За наведеним, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у мінімальних межах санкції вказаного закону - у виді 5 років позбавлення волі, яке є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Не є переконливими доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо сприяння ним розкриттю злочину, оскільки канабіс у нього було виявлено під час проведення обшуку 27 жовтня 2018 року, а тому він, будучи викритим, і визнав свою вину.
Підстав для пом?якшення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та призначення його нижче він найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 309 КК України, чи застосування положень ст. 75 КК України - колегія суддів не вбачає.
Будь-яких інших доводів на обґрунтування вимог щодо суворості призначеного ОСОБА_6 покарання, апеляційна скарга обвинуваченого не містить.
Правильність призначеного ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не оспорює.
Доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність застосування до ОСОБА_6 норми ст. 71 КК України та призначення покарання за сукупністю вироків - не грунтуються на законі.
Так, згідно обвинувачення, визнаного судом доведеними, ОСОБА_6 наприкінці серпня 2018 року незаконно придбав наркотичний засіб в особливо великих розмірах, переніс до місця свого проживання, де його висушив та незаконно зберігав без мети збуту до виявлення та вилучення під час обшуку 27 жовтня 2018 року.
Тобто, ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання наркотичного засобу наприкінці серпня 2018 року та незаконне зберігання наркотичного засобу у період кінець серпня 2018 року - 27 жовтня 2018 року за кваліфікуючою ознакою - особливо великий розмір.
Оскільки незаконне придбання наркотичного засобу та незаконне зберігання наркотичного засобу в особливо великих розмірах підлягають однаковій кваліфікації - за ч. 3 ст. 309 КК України, то слід вважати, що даний злочин було припинено 27 жовтня 2018 року, тобто після ухвалення стосовно ОСОБА_6 вироку Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, під час якого ОСОБА_6 і було вчинено злочин, передбачений ч. 3 ст. 309 КК України.
Отже, суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_6 остаточне покарання, у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України, за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Підстав для самостійного виконання вироку Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_6 , як про це поставив питання в апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 - колегія суддів не вбачає.
При цьому слід вказати і про те, що прокурор в апеляційній скарзі, мотивуючи необхідність застосування до ОСОБА_6 положень ч. 4 ст. 70 КК України, в резолютивній частині апеляційної скарги не послався на вказаний матеріальний закон, що є неприпустимим, оскільки за відсутності правової підстави є незрозумілим чому вироки, ухвалені стосовно ОСОБА_6 , на переконання прокурора, слід виконувати самостійно.
За викладеним, апеляційні скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.
Доля речових доказів у вказаному провадженні вирішена у порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати стягнуті з обвинуваченого на виконання вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 181 101 200 006 99 від 14 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3