Провадження № 11-сс/824/1403/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
заявника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС другого СВ управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про зупинення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 .
В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя послався на те, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подано скаргу, свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про зупинення досудового розслідування як незаконну. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд першої інстанції не дав можливості реалізувати права заявника на захист, оскільки дана скарга судом не розглядалась.

Вислухавши доповідь, пояснення заявника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважаєухвалу слідчого суддізаконною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до матеріалів провадження скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування була подана особою, яка має право на подачу вказаної скарги та на бездіяльність, яка підлягає оскарженню.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги послався на те, що ОСОБА_7 не бажає скористатись наданим йому Законом правом на участь в судовому засіданні, що свідчить про фактичне не підтримання ним поданої скаргита розглянув скаргу без його участі.

Проте, вказаний висновок слідчого судді, колегія суддів вважає передчасним.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.
Таким чином, слідчий суддя, виносячи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого без розгляду по суті, фактично порушив право заявника на доступ до правосуддя.

Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Враховуючи, що слідчим суддею скарга ОСОБА_7 по суті її доводів не розглядалась, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення за результатами розгляду скарги, оскільки це є компетенцією слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та направити матеріали за скаргою ОСОБА_7 в суд першої інстанції для виконання вимог закону.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС другого СВ управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України про зупинення досудового розслідування скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою матеріали за скаргою ОСОБА_7 повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.306, 307 КПК України.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: