ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9063/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/106/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2019 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Тернопільського РВП ТВП НУНП в Тернопільській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курники Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 40 341 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 09 червня 2019 р.

Не погодившись з рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора або змінити запобіжний захід на більш мякий, не повязаний з триманням під вартою.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, оскільки суд не повній мірі дослідив усі обставини справи, у звязку з чим прийшов до помилкового рішення щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказує, що подане клопотання є необґрунтованим, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не підтверджені належними та достатніми доказами.

Зокрема зазначає, що оскільки підозрюваний ОСОБА_9 в даний час проживає за місцем реєстрації, де позитивно характеризується, відсутні скарги від односельчан, не вживає спиртних напоїв, в громадських місцях веде себе добре, має міцні соціальні зв`язки, на меті не має ухилятися від органів досудового розслідування, а, навпаки, в межах своїх можливостей бажає сприяти у встановлені об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, що, на думку апелянта, підтверджує відсутність його підвищеної суспільної небезпеки, - вважає, що обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 12 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 квітня 2019 року близько 00.00 год. у ОСОБА_7 , який перебував по АДРЕСА_1 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення близько 00:00 год. 12 квітня 2019 року ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, перебуваючи біля приміщення магазину-кафетерію, що у будинку АДРЕСА_1 і використовується ОСОБА_10 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, та що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом розбиття вікна проник в приміщення зазначеного магазину-кафетерію.

Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину-кафетерію, що у будинку АДРЕСА_1 , умисно таємно викрав дві пляшки горілки об`ємом 0,5 літра торгової марки «Зелений день» вартістю 69,0 грн. кожна, одну пляшку горілки об`ємом 0,5 літра торгової марки «Зелений день Кристал» вартістю 69,0 грн, дві пляшки горілки об`ємом 0,5 літра торгової марки «Хортиця класична», вартістю 70,14 грн кожна, одну пляшку горілки об`ємом 0,5 літра торгової марки «Хортиця срібна прохолода», вартістю 70,62 грн., бутиль горілки об`ємом 10 літрів торгової марки «Діамант» вартістю 1 150,0 грн. та три упаковки жувальних резинок торгової марки «Орбіт» вартістю 8,67 грн. кожна.

З викраденим майном ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 594,18 грн.

12 квітня 2019 о 20:20 год. заступником начальника СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області затримано ОСОБА_7 відповідно до ст.208 КПК України. Часом фактичного затримання є 18:50 год. 12 квітня 2019 року.

13 квітня 2019 року об 11.45 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Того ж дня заступник начальника СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке слідчий суддя своєю ухвалою від 13 квітня 2019 року задовольнив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу, спосіб життя та соціальні звязки.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави в сумі 40 341 грн.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, інші дані про її особу, які наведені у клопотанні слідчого та яким під час судового засідання слідчим суддею була надана вірна оцінка, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід із встановленням розміру застави у вказаній сумі з покладенням на нього відповідних обовязків у разі внесення такої зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя також правильно звернув увагу і на те, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим та умовно-достроково звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі, маючи непогашену судимість, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності, що, на думку колегії суддів, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку як особи, яка, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти й інші кримінальні правопорушення, отже, вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи