У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року у кримінальному провадженні № 120 181 000 500 030 14 від 22 квітня 2018 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 30.09.2003 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України зі звільненням від покарання на підставі ст. 1 а Закону України Про амністію від 11.07.2003;
- 21.04.2005 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 317, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, який звільнений 19.08.2006 умовно-достроково на 1 рік 3 місяців 14 днів;
- 11.12.2007 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 189, ст. 70, ст. 71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, який 16.12.2013 звільнений по відбуттю покарання;
- 10.02.2017 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі.
В провадженні вирішена доля речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 22.04.2018, близько 14 год. 20 хв., знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше невідомого йому чоловіка, а саме громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому наказав віддати мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 3, на що останній відповів відмовою, після чого ОСОБА_6 дістав із внутрішньої кишені своєї куртки, в яку у той час був одягнений, предмет схожий на виделку для приготування м`яса, яку приставив до шиї ОСОБА_9 , тим самим застосовуючи до останнього психологічне насильство. ОСОБА_9 сприйняв вказані дії ОСОБА_6 як небезпечні для його життя чи здоров`я, та, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , відштовхнувши своїми руками ОСОБА_6 від себе та побоюючись, що стосовно нього буде застосовний вказаний предмет схожий на виделку, почав втікати від ОСОБА_6 , але останній, продовжуючи свої противоправні дії, побіг за ОСОБА_9 , але не здогнав його, так як перечепився та впав на землю. У подальшому ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , міг спричинити ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4.000, 00 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 та кваліфікацію дій останнього, в апеляційній скарзі до Апеляційного суду міста Києва просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2018 стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку зневідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та неправильнимзастосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Також прокурор просить в ході апеляційного розгляду дослідити матеріали, які характеризують обвинуваченого.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор в апеляційній скарзі вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття обвинуваченого, а визнання вини ОСОБА_6 , на переконання прокурора, свідчить лише про те, що обвинувачений під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинення злочинів.
Крім цього прокурор посилається на те, що призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, визначеному в санкції відповідної норми закону України про кримінальну відповідальність, безумовно вказує, що місцевий суд проігнорував вимоги ст.ст. 65, 67 КК України, та, крім іншого, фактично не врахував наявність рецидиву злочинів.
Відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово, зухвало вчиняв умисні корисливі злочини, свідчить про явну зухвалість, не виправність, підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та його подальше бажання вести злочинний спосіб життя. Маючи певний життєвий досвід, обвинувачений розумів наслідки своїх протиправних дій та зухвало зневажав можливість отримати суворе покарання.
Отже, як підсумував прокурор, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо можливості призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі, яке є невиправдано м`яким і явно несправедливим.
Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 27.08.2018 за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2018 відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 31.08.2018 закінчено підготовку та призначено розгляд провадження на 17.09.2018, а потім на 22.10.2018.
Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.
Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Згідно опублікованого в газеті Голос України № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03.10.2018.
На виконання вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів кримінальні провадження, які оскаржені в апеляційному порядку, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.
На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03.10.2018, апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2018 стосовно ОСОБА_6 передана на розгляд колегії суддів, у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів колегії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 переведені на посаду суддів Київського апеляційного суду та продовжили розгляд справи у тому ж складі суду, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 319 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_9 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження та дані, що характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому прокурором у суді апеляційної інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та даних про його особу, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 394 КПК України,а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, - не перевіряється, відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність там`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке, на думку прокурора, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, - колегія суддів дійшла до таких висновків.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у повній мірі відповідає вказаним загальним засадам призначення покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції були враховані характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані, що характеризують його особу, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - визнано щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - є рецидив злочинів.
Приймаючи до уваги наведене, суд першої інстанції і призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у межах санкції вказаного закону у виді 3 років позбавлення волі, яке, на переконання колегії суддів, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 про те, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді 3-х років позбавлення волі є невиправдано м`яким і явно несправедливим - на увагу не заслуговують.
Так, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_6 розкаявся лише під тиском беззаперечних доказів і своїм каяттям намагається уникнути справедливого покарання за вчинення злочинів.
Водночас, потерпілий ОСОБА_9 , що не має ніяких претензій до обвинуваченого, у власноручно викладеній заяві на адресу суду першої інстанції просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання, визначене санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, у виді 3-х років позбавлення волі (а.п. 31).
Не є ґрунтовними і доводи апеляційної скарги прокурора щодо нещирого каяття ОСОБА_6 , який вину визнав повністю, що і слугувало підставою для визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, ще і при тому, що обвинуваченому призначено покарання у межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, яке слід відбувати в умовах ізоляції від суспільства, з урахуванням і обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - рецидив злочинів.
Будь-яких інших доводів на обґрунтування вимог щодо м`якості призначеного ОСОБА_6 покарання, апеляційна скарга прокурора не містить.
За викладеним, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Доля речових доказів вирішена у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року у кримінальному провадженні № 120 181 000 500 030 14 від 22 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3