Справа № 204/8707/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи - ОСОБА_6 , особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сакського міськрайонного суду АР Крим від 14.02.2013 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1214 від 20.11.2018 року, зазначено про те, що внаслідок впровадженої медикаментозної терапії, індивідуальної психокорекції та комплексу соціально-реабілітаційних заходів відмічається тривале покращення і стабільність психічного стану, що характеризується спокійною, упорядкованою поведінкою, відсутністю агресивних та ауто агресивних тенденцій, афективних коливань. Ремісія продуктивної симптоматики стійка, психічний стан обумовлювали помірно виражені дефіцитарні прояви. Емоційно-вольова неврівноваженість згладилася, були відсутні афективні спалахи, конфліктність, агресивність. Поведінка набула спокійного характеру, сформоване примітивно правильне розуміння скоєного, його тяжкості. В клінічній картині захворювання ОСОБА_7 визначаються ознаки становлення ремісії «С» при шизофренії. Превалюють формальні розлади мислення з паралогічністю, непослідовністю, різноплановістю. Поступово сформувалося критичне усвідомлення хворим свого захворювання, його зв`язку зі скоєним деліктом, напрацювалися стійкі настанови на необхідність у майбутньому перебувати під наглядом у лікаря-психіатра й постійно приймати протирецидивне лікування, формальна критика до свого власного психічного захворювання та тяжкості правопорушення, необхідності терапії. З огляду на викладене, ОСОБА_7 за своїм психічним станом у теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для продовження застосування примусових заходів медичного характеру та продовження проведення комплексу реабілітаційних заходів може бути переведений у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Особа, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_7 в судовому засіданні просив задовольнити розглядувану заяву.
В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 просив заяву задовольнити.
Лікар-психіатр ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є лікарем ОСОБА_7 з вересня 2018 року, проте, саме з якого моменту часу спостерігається покращення в психічному стані ОСОБА_7 вона пояснити не змогла, лише вказавши, що приблизно рік тому. Також лікар зазначила, що комісія лікарів-психіатрів не розглядає термін покращення психічного стану хворих, а оцінює їх психічний стан саме на момент огляду.
Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви, та зазначила, що психічний стан здоров`я ОСОБА_7 покращився, таке покращення не є тривалим, та таким, що могло б свідчити про можливість проведення останнього до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. При цьому зазначила, що висновок комісії лікарів-психіатрів не є обґрунтований, оскільки з п. 22 цього висновку вбачаються випадки погіршення психічного стану здоров`я ОСОБА_7 . Також прокурор зазначила, що навіть лікар ОСОБА_8 в судовому засіданні не змогла пояснити з якого саме періоду спостерігається покращення в психічному стані здоров`я ОСОБА_7 .
Адвокат ОСОБА_5 просив заяву задовольнити.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
З висновку комісії лікарів-психіатрів № 1214 від 20.11.2018 року вбачається, що в березні 2017 року психічний стан пацієнта погіршився, став замкненим, уособленим, не спілкувався з іншими, чомусь безпричинно посміхався, був розсіяний, занурений у власні відчуття, поведінкою не виключав наявність розладів сприйняття, але заперечував їх наявність. Останній раз ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 25.05.2018 року, яка дійшла висновку, що на фоні ремісії психотичної симптоматики спостерігаються афективні розлади з емоційною амбівалентністю, неадекватністю, випадками агресивної реакції на зовнішні провокативні чинники. Поряд з цим наявні формальні розлади мислення з паралогічністю, непослідовністю, різноплановістю, залишаються несформованими критичні функції, настанови на подальше лікування і нагляд, навички адаптивної поведінки. Викладене свідчить про неповне усунення суспільної небезпеки пацієнта. У подальшому афективних розладів, конфліктності, агресивних тенденцій не визначалося, що підтверджується поведінкою та результатами патопсихологічного обстеження. Емоційний фон врівноважився, поведінка набула спокійного характеру без будь-яких ознак агресії. Тривала досягнута редукція продуктивної симптоматики, клінічну картину обумовлювали помірно виражені дефіцитарні прояви.
Не зважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_7 покращився, таке покращення не є тривалим, та таким, що могло б свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. При цьому суд зазначає, що сам висновок не дає відповіді на питання коли відбулися позитивні зміни в стані здоров`я ОСОБА_7 та чи є вони достатніми для зміни застосування примусових заходів медичного характеру. Більш того, в судовому засідання лікар ОСОБА_8 не змогла пояснити, коли зникли чинники суспільної небезпеки у хворого.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1