Справа № 203/4575/17
1-кп/206/179/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпро, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні під № 0002131 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.07.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді в Самарському районному суді м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке 15.03.2018 надійшло до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області, на підставі ст. 34 КПК України.
В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України залишаються, а саме обвинувачені, як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 , можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які заявлені, як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, в обґрунтування своєї позиції пояснив, що вказані у клопотанні ризики прокурора не доведені. Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше не судимий, має на утриманні доньку, одружений, має постійне місце проживання, роботу, а тому це є підтвердженням міцних соціальних зв`язків останнього. Окрім того, зазначив, що свідки у кримінальному провадженні вже допитані, а тому посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 буде незаконно впливати на свідків, не є ризиком відповідно до ст. 177 КПК України. За вказаних підстав просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника ОСОБА_10 та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_9 , просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки останнім не було надано суду жодних реальних доказів, які б стверджували про те, що ОСОБА_5 буде намагатися переховуватися від суду. Також зазначила, що ОСОБА_5 наразі є вдівець, має на утриманні доньку та мати похилого віку. До моменту його арешту, працював водієм таксі. Ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотання, а саме щодо незаконного впливу на свідків, наразі є безпідставними, оскільки всі свідки вже допитані судом. На підставі викладених обставин просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки у нього на утриманні є малолітня дочка.
Представник потерпілих ОСОБА_8 просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинувачених. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05.01.2019.
Отже, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, колегія суддів, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання передбаченого за ч. 5 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком до 12 років та вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризиками, які колегія суддів оцінює у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винним, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинувачених від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, ризики, що були підставою для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та продовження такого заходу, на сьогодні повністю не перестали існувати.
Дані відносно осіб обвинувачених враховуються судом, а також період їх тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який може бути призначено реальне позбавлення волі строком до 12 років, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченим у встановленому законом порядку.
Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Таким чином, задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою виправдано в повному обсязі. Беручи до уваги викладене, а також обставини кримінального правопорушення та дані про осіб обвинувачених, колегія суддів вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених та дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому одночасно, колегія суддів відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язана визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжити, з визначенням застави у розмірі вищого ніж передбачено згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 1500000 (мільон п`ятсот тисяч) гривень на кожного обвинуваченого окремо.
При цьому доводи обвинувачених та сторони захисту про можливість уникнення наявним/встановленим раніше ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого та характер вчинення правопорушення, в якому він обвинувачується, вважає сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161, заява № 25, який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи, на даному етапі провадження. Тому, застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинувачених переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що обвинувачені не позбавлені можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну їм запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище колегією суддів. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, як наслідок відмовити обвинуваченим та їх захисникам в задоволенні клопотання в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177,178,182,183,331, 372 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити з 18.12.2018 до 14.02.2019 року та визначити розмір застави у сумі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена, протягом п`яти днів, як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок (банк отримувача ГУДКСУ в місті Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, код отримувача (МФО) 820172, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, рахунок отримувача № 7442, призначення платежу - застава, кримінальне провадження № 0002131 від 19.07.2017 року, обвинувачений (прізвище, ініціали), платник (прізвище, ініціали).
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити про це суд.
З моменту звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На час дії запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умови внесення застави, наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожним викликом суду;
- не виїжджати за межі міста Дніпра без дозволу суду;
- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;
- за наявності паспорту для виїзду за межі України здати його до органів Державної міграційної служби України.
Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, дублікат документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави надати до Самарського районного суду міста Дніпропетровська.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити з 18.12.2018 до 14.02.2019 року та визначити розмір застави у сумі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена, протягом п`яти днів, як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок (банк отримувача ГУДКСУ в місті Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, код отримувача (МФО) 820172, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, рахунок отримувача № 7442, призначення платежу - застава, кримінальне провадження № 0002131 від 19.07.2017 року, обвинувачений (прізвище, ініціали), платник (прізвище, ініціали).
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та повідомити про це суд.
З моменту звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На час дії запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови внесення застави, наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожним викликом суду;
- не виїжджати за межі міста Дніпра без дозволу суду;
- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;
- за наявності паспорту для виїзду за межі України здати його до органів Державної міграційної служби України.
Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, дублікат документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави надати до Самарського районного суду міста Дніпропетровська.
В задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3