ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 21 березня 2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження№0000196 від 21 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні неповнрлітнього сина,раніше неодноразово судимого, - задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 19 травня 2019 року включно.

ЄУНСС №727/3302/19 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-сс/822/88/19
Категорія ст.193 КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

На вказану ухвалу слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

В якій вважає ухвалу слідчого судді від 22 березня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного такою, що ґрунтується на одних припущеннях, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 не визнає кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, перебуваючи на волі нібито може вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування.

Зазначає, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, а сам запобіжний захід тримання під вартою є не карою за скоєне, а засобом забезпечення виконання зобов`язань, і один тільки факт тяжкості злочину, у скоєнні якого особі повідомлено про підозру не є визначальним фактором і безумовною обставиною застосування даного запобіжного заходу.

У зв`язку з чим, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , думку сторони захисту та підозрюваного, які наполягали на скасуванні ухвали слідчого судді та обранні більш м`якого запобіжного заходу, міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляційну скаргу захисту залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_6 , вступивши в попередню злочинну змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, на автомобілі марки«Volkswagen Golf», 1988 р. випуску, на держаних номерних знаках НОМЕР_1 , прибули до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 з метою унеможливлення ідентифікації та подальшого викриття їхніх злочинних дій, використовуючи заздалегідь підшукані маски на обличчях, рукавички на руках, таємно, через вікно, незаконно проникли в середину вищевказаного будинку.

В цей же час, ОСОБА_12 , з метою спостереження за обстановкою залишався в автомобілі марки «Volkswagen Golf», 1988 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 , на місці вчинення злочину, а також попередження співучасників про прибуття сторонніх осіб.

В подальшому, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 , потрапивши на кухню в помешканні потерпілої, де остання відпочивала, несподівано, раптово здійснили напад на ОСОБА_11 із застосуванням до останньої фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось у зв`язуванні скотчем її рук і ніг, нанесенні тілесних ушкоджень руками по голові та застосуванні розжареної праски до її тіла, а також погрози застосування такого насильства розжареною праскою, відкрито заволоділи її майном, а саме: грошовими коштами в сумі 200 дол. США (двома купюрами номіналом по 100 дол. США), що відповідно до курсу НБУ станом на 21.03.2019 р. становить 5400 грн., грошовими коштами у сумі 200 грн., золотими виробами на загальну суму 20000 грн., мультиваркою, вартістю 1620 грн., електронним тостером, вартістю 1350 грн., електричним прибором для дверей (домофоном), вартістю 10800 грн., а всього на загальну суму 39370 грн..

Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на автомобілі марки «Volkswagen Golf», 1988 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розподіливши між собою викрадене, якими в подальшому розпорядились на свій розсуд.

21.03.2019 р. відомості про вказані події були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України і в цей же день підозрюваного ОСОБА_6 було затримано у відповідності до п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

21.03.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи його, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та про те, що наявні ризики, які визначені в ст. 177 КПК України свідчать про недостатність застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження.

На стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри, а факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суддя, вирішуючи питання про взяття під варту, насамперед має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності обвинуваченого або підозрюваного до злочину.

"Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, становить суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у ст. 5 § 1(с) Конвенції".

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованої підозри» (справа Гусинський проти Росії (2004 рік), де вказав, що це існування фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що дана особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчого, суд в цій стадії процесу лише дає оцінку чи була підозра, яка висунута ОСОБА_6 обґрунтованою, що і було зроблено слідчим суддею, який проаналізувавши матеріали кримінального провадження зробив висновок про наявність достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції з врахуванням обставин провадження, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі кримінального провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, правомірно обрав підозрюваному запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, метою і підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, а також і можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, інших підозрюваних, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Погоджуючись з такими висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та які доведені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід в виді тримання під вартою, зважаючи на характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК вчинення злочину з застосуванням насильства надає суду право, а не обов`язок застосування альтернативного заходу Застави.

Твердження апелянта про наявність достатніх підстав, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, а доводи апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею всіх даних про особу підозрюваного, суперечать матеріалам кримінального провадження та встановленим обставинам, викладеним в ухвалі слідчого судді.

Крім того, згідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме за ч.3 ст. 187 КК України, відповідно до ч.5 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Прохання захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про застосування іншого запобіжного заходу, а саме не пов`язаного з ізоляцією від суспільства є необґрунтованим, оскільки слідчим суддею, при обранні основного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно з вимогами ч.2 ст. 492 КПК України та п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це апелює сторона захисту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, ч.3 407, 422, 492 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3