Справа № 446/1810/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 23 серпня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батятичі Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:
23 серпня 2018 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку з господарства, в якому на його думку ніхто не проживав. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 цього ж дня, 23 серпня 2018 року близько 10.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зняття засовів з дверей, проник всередину підсобного приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 312 кілограмів металебрухту, що належить ОСОБА_5 , завдавши шкоди потерпілій на суму 1716 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, пепредбачений ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і пояснив суду, що дійсно 23 серпня 2018 року близько 10.00 год. проник в підсобне приміщення господарства по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 312 кілограмів металебрухту. Викрадене потерпілій повернуто. Вказав, що крадіжку вчинив, оскільки йому потрібні були гроші, які мав намір отримати за збут викраденого металобрухту.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, усвідомлює, що вчинив злочин і жалкує про це, просив суворо його не карати, врахувати що в нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання, покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілої.

Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше несудимий, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацевлаштований, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, відсутність претензій до нього з боку петерпілої, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання і звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку на 1 рік, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Цивільного позову не було пред`явлено.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Речові докази - металобрухт вагою 312 кг - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_5 згідно з розпискою від 23.08.2018.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1