Справа № 361/7082/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/56/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляцію прокурора на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2019 року, якою задоволено заяву адвоката ОСОБА_6 як захисника засудженого ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 ,
звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24.11.2004 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22.03.2005 року в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_7 було відмовлено, рішення судів попередніх інстанції залишено без змін.
25.10.2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява захисника засудженого ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2018 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 рокуу зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 року набрав законної сили після його перегляду апеляційним судом Київської області, тобто 25.11.2004 року, відтак станом на дату розгляду заяви сплинуло майже 14 років, у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Не погоджуючись із вказаною постановою прокурор в апеляції та змінах до неї просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2018 року щодо ОСОБА_7 та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви захисника про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в порядку ст. 80 КК України. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що, не оспорюючи факт ухилення засудженого від виконання покарання, суд першої інстанції невірно розтлумачив ч. 3 ст. 80 КК України та звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання. Зокрема, вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, у разі ухилення засудженого від покарання, перебіг давності відновлюється з дня з`явлення останнього для відбування покарання або з дня його затримання, і саме в цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Також прокурор звертає увагу на те, що, не зважаючи на належне повідомлення, засуджений до суду першої інстанції не з`явився, що додатково вказує на його неправомірну поведінку.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника, який просив відхилити апеляцію прокурора, обговоривши доводи апеляції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Пунктом 2 частини 2 статті 366 КПК України /в редакції 1960 року/ визначено, що у результаті розгляду апеляції на рішення, зазначені в частині другій статті 347 цього Кодексу, апеляційний суд постановляє свою ухвалу, скасовуючи повністю чи частково постанову суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 КПК України /в редакції 1960 року/, підставами для скасування судових рішень, є неправильне застосування кримінального закону.
Під неправильним застосуванням кримінального закону, згідно п. 3 ч. 1 ст. 371 КПК України /в редакції 1960 року/, розуміється неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 року, злочин ОСОБА_7 було вчинено 11.04.2004 року, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.
Враховуючи вимоги ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Пункт 3 частини 1 статті 80 КК України передбачає, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Частина 3 статті 80 КК України передбачає, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня зявлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами /т. 1 а. с. 207-211/.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24.11.2004 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін /т. 1 а. с. 220-222/.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22.03.2005 року в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_7 було відмовлено, рішення судів попередніх інстанції залишено без змін /т. 1 а. с. 246-247/.
Ваховуючи положення ч. 1 ст. 401 КПК України /в редакції 1960 року/, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2004 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 22.03.2005 року.

15.08.2005 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області, з метою виконання вироку, ОСОБА_7 був оголошений в розшук /т. 2 а.с. 1/.

Відповідно до листа заступника начальника Броварського ВП ГУ НП в Київській області полковника поліції ОСОБА_10 від 03.05.2018 року, відносно ОСОБА_7 . Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 02.09.2005 року заведено ОРС «Розшук» 07-0275, в листопаді місяці 2015 року Броварський ВП ГУ НП в Київській області прийняв в провадження вказану ОРС, в жовтнв місяці 2016 року проведена перереєстрація ОРС «Розшук» та справі присвоєно новий реєстраційний номер 07/01/26-2016. На даний час проводиться комплекс необхідних оперативно-розшукових заходів, спрямований на встановлення місця знаходження розшукуваного /т. 2 а. с. 87/.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 ухиляється від виконання покарання, у зв`язку з чим, строки, передбачені ст. 80 КК України, щодо нього зупиняються.

Однак, суд першої інстанції, застосовуючи положення ст. 80 КК України, встановивши ухилення засудженим від відбування покарання, подвоїв йому строки давності виконання обвинувального вироку, проте не врахував, що вказане можливе лише після того, як засуджений з`явиться для відбування покарання або буде затриманий.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про допущення неправильного застосування кримінального закону, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови.

Разом з тим, аналіз вищенаведених фактів дає можливість колегії суддів прийти до висновку про необхідність постановлення ухвали, якою у задоволенні заяви захисника про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в порядку ст. 80 КК України, слід відмовити, оскільки перебіг вказаних строків щодо засудженого на даний час зупинено.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України /1960 року/ колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора з доповненнями задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2018 року щодоОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

С У Д Д І :

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4