ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/884/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0008750 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина 2016 року народження, працюючого мийником літальних апаратів в ТОВ "Інтеравіа", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

09.08.2017 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував біля будинку №180/21 по вул. Харківське шосе в м. Києві, де також знаходились його колишня теща ОСОБА_6 та колишня дружина ОСОБА_7 , яка тримала в руках їхню малолітню дитину. В ході словесного конфлікту на побутовому грунті, а саме, в момент, коли ОСОБА_6 хотіла забрати з рук ОСОБА_7 дитину, щоб занести її до квартири, так як остання плакала, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_3 , на ґрунті особистих, неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, з метою нанесення тілесшх ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, не даючи змоги ОСОБА_6 забрати з рук колишньої дружини ОСОБА_7 дитину, стоячи навпроти ОСОБА_6 , почав наносити удари кулаками обох рук по руках ОСОБА_6 , завдаючи фізичного болю останній, а потім схопив обидві руки ОСОБА_8 та став силоміць викручувати їх, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців по задній поверхні правого ліктьового суглобу, ліктьовій поверхні лівого передпліччя в верхній третині.
Після вчинення протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, та суду показав, що 09.08.2017 року близько 17.00 год. він взяв свого сина та разом пішли гуляти у парк, де пробули кілька годин. За деякий час безпосередньо перед конфліктом, який відбувся приблизно о 21.00 год. до них прийшла його колишня дружина та хотіла забрати дитину додому. Однак він хотів ще погуляти та разом направилися до місця проживання останньої. По дорозі, несподівано для нього, вони зустріли ОСОБА_6 , яка почала виривати дитину із рук його колишньої дружини, в результаті чого виник конфлік, оскільки він забороняв колишній тещі наближатися до його дитини. В процесі конфлікту він відштовхував ОСОБА_6 від себе і своєї колишньої дружини та відштовхував руки останньої від свого сина, перешкоджаючи таким чином ОСОБА_6 взяти сина на руки. Чи викручував руки ОСОБА_6 він не памятає. Після того коли були викликані працівники поліції він направився із ними у райвідділ.

Відсутність ушкоджень руки у потерпілої ОСОБА_6 підтверджується тим, що через деякий час після конфлікту, остання із своєю дочкою та внуком їздили відпочивати у Закарпатську область, і ОСОБА_6 безперешкодно переміщала великі сумки, що було б абсолютно не можливо при наявності ушкоджень зазначених останньою.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, його вина у вчинені цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що 09.08.2017 року приблизно о 17 годині залетефонував її колишній зять ОСОБА_3 та пішов гуляти із своїм сином. Через деякий час, приблизно о 21:00 годині, повертаючись додому, по АДРЕСА_2 , вона зустріла свою доньку, яка тримала на руках дитину та плакала, поруч стояв обвинувачений. Побачивши це вона підішла до них, щоб взяти диниту та віднести додому, однак коли вона намагалася це зробити ОСОБА_3 почав наносити удари кулами по її руках, після чого почав викручувати їй руки, що спричинило сильний фізичний фізичний бль. У результаті таких дій ОСОБА_3 їй було заподіяно тілесні ушкодження, та її довго боліла рука.

Свідок ОСОБА_9 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що 09.08.2017 року близько 17.00 год. її колишній чоловік пішов гуляти із сином. Коли вона, близько 20.00 год. повернулася додому, то сина дома ще не було, тому вона вирішила вийти на вилуцю для того, щоб забрати його додому. Коли вона зустріла ОСОБА_3 , останній відмовлявся віддавати дитину та погрожував їй, однак вона взяла сина на руки на пішла в сторону свого будинку. Обвинувачений переслідував її та продовжував погрожувати. По дозорі вона зустріла свою маму, яка хотіла взяти дитину наруки, але коли вона намагалася це зробити ОСОБА_3 почав бити кулаками по її руках та викручувати руки, при цьому кричав та погрожував. Тільки після того, коли була виклакана поліція, обвинувачений зник.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 09.08.2017 року по дорозі з роботи біля підїзду зустрів свого колишнього зятя ОСОБА_3 який попросив вивести йому дитину, щоб вони разом погуляли, на що він погодився. Через деякий час зателефонувала його дружина ОСОБА_6 та попросила, щоб він вийшов бо ОСОБА_3 не пускає їх додому. Коли він вийшов на вулицю там був обвинувачений, його донька з дитиною та дружина. Обвинувачений не пускав їх додому погрожував, що поламає усе у них вдома. Коли дружина хотіла взяти внука на руки, обвинувачений почав її відштовхувати, ловити за руки та викручувати їх.
Свідок ОСОБА_11 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що являється сусідкою потерпілої ОСОБА_6 , була свідком частих конфлікітів обвинуваченого з сімєю ОСОБА_12 , одного разу вона бачина як ОСОБА_3 вибивав двері у їхню квартиру, однак самих подій, які відбулися 09.08.2017 року вона не бачила.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, окрім його показань, та показань потерпілої і свідків підтверджується наступними доказами.

Заявою ОСОБА_6 від 10.08.2017 року (а.п. 55), з якої вбачається, що 09.08.2017 року приблизно о 21:00 годині виник словесний конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , коли ОСОБА_6 намагалася віднести до дому їхнію дитину, ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження.

Копією довідки від 10.08.2017 року (а.п. 56) виданої черговим лікарем травмпункту КМКЛ №1, відповідно до якої ОСОБА_6 було встановлено діагноз - пошкодження капсульно-зв`язкового апарату правого ліктєвого суглоба, дата травмування 09.08.2017 року.

Висновком експерта №2124 від 11.08.2017 року (а.п. 49-51) я кого вбачається, що при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_6 виявлено: синці - по задній поверхні правого ліктьового суглобу, ліктьовій поверхні лівого передпліччя в верхній третині. Вказані ушкодження спричиненні тупим предметом (предметами), могли утворитись 09.08.2017 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 наданих у судовому засіданні, суд ставиться до них критично та розцінює їх виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Крім цього вказані показання спростовуються комплексом зібраних у кримінальному провадженні чітких, логічних, послідовних, переконливих та узгоджених між собою доказів.

Сам обвинувачений не заперечує, факт перебування на місці вчинення злочину, конфлікту із потерпілою та фізичні контакти із нею в процесі цього конфлікту, зазначаючи, що в процесі конфлікту він відштовхував ОСОБА_6 від себе і своєї колишньої дружини та відштовхував руки останньої від свого сина, перешкоджаючи таким чином ОСОБА_6 взяти сина на руки.

Також обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує тривалі особисті неприязні відносини із потерпілою ОСОБА_6 .

Із показань потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 наносив потерпілій удари кулаками по руках та викручував руки останньої.

Вказані показання кориспондуються із висновком експерта №2124 від 11.08.2017 року, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 спричиненні тупим предметом (предметами), могли утворитись 09.08.2017 року.

Детальний аналіз вище наведених обставин дозволяє зробити висновок, що тілесні ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_6 спричені саме ударами кулаків рук обвинуваченого ОСОБА_3 .

Також перевіряючи показання обвинуваченого, потерпілої і свідків, та розв'язуючи питання мотиву дій обвинуваченого, суд бере до уваги те, що відповідно до відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 09.08.2018 року (а.п.67) між обвинувавченим ОСОБА_3 та його колишньою тещою ОСОБА_6 мали місце і інші конфлікти, а саме 09.01.2018 року близько 14.39 год. ОСОБА_9 зареєструвано заяву про погрози ОСОБА_3 фізичною розправою щодо її матері ОСОБА_6 , крім того ОСОБА_9 було зареєстровано наступні заяви про те, що - 09.08.2017 року ОСОБА_3 не пускає її до квартири, 09.01.2018 року ОСОБА_3 погрожує їй фізичною розправою, 21.02.2018 року близько 13.04 год. про побиття її ОСОБА_3 , 21.02.2018 року близько 14.46 год. та 14.06.2018 року близько 14.41 год. ОСОБА_13 вибиває двері у квартиру.

Із рішень Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2018 року (справа №753/22240/18) та від 14.12.2018 року (справа №753/22658/18) вбачається, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-1 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини (а.п.68,70).

У відповідності до витягу з ЄРДР від 30.10.2018 року, за заявою потерпілої ОСОБА_9 були внесені відомості до реєстру про побиття її 30.10.2018 року о 14.00 год. колишнім чоловіком ОСОБА_3 з приводу чого розпочато досудове розслідування за ст.125 КК України (а.п.69).

Наведена вище інформація та показання потерпілої, свідків та обвинуваченого ОСОБА_3 безумовно доводять те, що мотивом злочинних дій ОСОБА_3 є тривалі неприязні особисті відносини останнього із потерпілою ОСОБА_6 .

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину про життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні малолітнього сина 2016 року народження та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді виправних робіт у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, із відрахуванням із суми його заробітку 15 відсотків в доход держави, і саме таке покарання буде відповідати вимогам ст.ст.50,65 КК України та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 6 місяців виправних робіт із відрахуванням із суми його заробітку 15 відсотків в доход держави.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 2124 від 11.08.2017 року в розмірі 273 гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: