Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/3743/2018 Справа №641/8062/18
УХВАЛА
07 листопада 2018 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Під час проведення досудового розслідування встановлено, ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини (по стройовій частині) А 0501 №98 від 08.05.2018 року ОСОБА_6 зараховано для проходження військової служби строком на 6 (шість) місяців, на посаді командира відділення командира машини 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальону.
Згідно вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 05 листопада 2018 року вирішив стати на злочинний шлях та скоїв умисне правопорушення проти громадської безпеки за таких обставин:
Так, перебуваючи на контрактній службі у Збройних Силах України з 08.05.2018 року, згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старшина ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира відділення командира машини 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 , зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
У період перебування в зоні проведення операції об`єднаних сил в період з липня 2018 по жовтень 2018 року, точну дату в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у місті Авдіївка, Донецької області ОСОБА_5 придбав при невстановлених обставинах протитанковий гранатомет «РПГ-22», два корпуси ручних гранат «РГД-5» та два корпуси ручних гранат «Ф-1» а також підривачі до ручних гранат типу «УЗРГМ-2» у кількості 10 одиниць, які знаходились у спеціальній металевій банці; підривачі до ручних гранат типу «УЗРГМ-2» у кількості 2 одиниць, які зберігав у своїй тактичній сумці у бліндажі.
05.11.2018 приблизно о 04.00 ОСОБА_5 виїхав з м. Авдіївка, Донецької області, та направився до розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_2 слідуючи через станцію «Лозова» Харківської області, взявши з собою тактичну сумку в якій зберігав придбані боєприпаси.
05.11.2018 приблизно о 14.30 ОСОБА_5 , одягнений у військовий формений одяг, прибув до Південного вокзалу у м. Харкові, після чого зайшов на станцію «Південний Вокзал» КП «Харківський метрополітен», за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний 5-М, де приблизно о 14:45 год. був зупинений працівниками поліції, з метою проведення превентивних заходів по виявленню осіб, які мають при собі зброю чи вибухові пристрої, та на запитання працівника поліції чи має він при собі речі, виключені з цивільного обігу, ОСОБА_5 відповів, що в нього при собі мається військовий ніж. В подальшому, при проведені поверхового огляду ручної кладі тактичної сумки ОСОБА_5 , виявлено та під час проведення огляду місця поді вилучено корпуси ручних гранат «РГД-5» з маркуванням «-7-85 Т «К» дві одиниці; корпуси ручних гранат «Ф-1» з маркуванням «107 10-74 Т «П» та «107 102 Т «П» - дві одиниці; металеву банку зеленого кольору з написом «УЗРГМ-2 для РГД-5 583-186-84 10 шт», в якій знаходяться підривачі до ручних гранат типу «УЗРГМ-2» у кількості 10 одиниць з маркуванням «186-84 УЗРГМ-2 583»; підривачі до ручних гранат типу «УЗРГМ-2» у кількості 2 одиниць з маркуванням «-88 УЗРГМ 2 11 «583-67-89» та «-68 УЗРГМ 2 11 «583-72-89»; реактивний протитанковий гранатомет «РПГ-22» з маркуванням «РПГ-22 254-17-85 ОЛ ВП-22 533-Л35-35-85 7/1 ТР в/а 22-85-К» - одна одиниця.
Зазначені предмети ОСОБА_5 придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу.
06.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважають, що зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотав про обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Прокурором та слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох років до семи років.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №3561/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити документи, що стосуються його службової діяльності, та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
При розв`язанні даного клопотання, суд враховує, щоОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме: те, що строк проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України у ОСОБА_5 закінчується 08.11.2018 року у зв`язку з чим останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчините інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти інші кримінальне правопорушення.
Зазначені обставини, за переконанням суду, свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_5 , у зв`язку з чим слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання, передбачених статтею 177 КПК України ризикам,а тому в задоволенні клопотання підозрюваного, суд відмовляє та вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У виняткових випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати за вчинення особливо тяжкого злочину.
Крім того, виходячи з викладеного у клопотанні, вважаю за належне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідні обов`язки
З метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, беручи до уваги вищевикладене та керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання підозрюваного - відмовити
Клопотання слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Строк тримання під вартою з моменту проголошення ухвали, тобто з 07 листопада 2018 року з 16 години 50 хвилин.
Строк дії ухвали в межах строків досудового розслідування, тобто до 03 січня 2019 року.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти після внесення застави на вказаний рахунок, згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
-не відлучатися із м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.
Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків доручитислідчому СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 та прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1