Провадження №11-кп/801/153/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, непрацюючий, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 30.12.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 06.02.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;
- 11.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 353, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України з призначенням йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту;
відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання, яка становить 140 годин громадських робіт, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2015 року, за правилами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, та визначено йому остаточне покарання у виді 3 місяців 17 днів арешту,
в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, будучи засудженим 10.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 353, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт (вирок набрав законної сили 11.12.2015 року) та будучи належним чином повідомленим про порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, в період часу з 19.01.2016 року по 09.02.2016 року порушив порядок відбування покарання, умисно, без поважної причини, допустивши невихід більше двох разів протягом місяця на відбування покарання у вигляді громадських робіт в МКП ЖЕК №7 та з 10.02.2016 року умисно, ігноруючи вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2015 року, без поважних причин, не відбув покарання у виді 140 годин громадських робіт, із призначених вироком суду 200 годин громадських робіт.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та правильності кваліфікації його дій, просить вирок змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, відповідно до ст. 71 КК України до покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2015 із урахуванням ст. 72,73 КК України та остаточно призначити покарання у виді 3 місяців 17 днів арешту; на підставі ч.5 с. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 23.01. 2017 по 24.01.2017 зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні слід задовольнити.

Суд, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 389 КК України є вірною.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого визнання вини, за відсутності обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте раніше судимий, а тому підстави вважати призначене йому покарання надто м`яким відсутні.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України суд припустився помилки.

Так, відповідно до вимог вищезазначеної статті, якщо засуджений після постановлення вирок, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначені вимоги містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, те, що суди призначаючи покарання за кількома вироками, повинні визначити вид і розмір основного і додаткового покарань за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України. При цьому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2015 за ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 353, ч.1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. До повного відбуття покарання ОСОБА_8 вчинив новий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком, а саме 140 годин громадських робіт.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Отже, 140 годин громадських робіт співвідноситься 17, 5 дням обмеження волі (арешту).

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 за ч.2 ст. 389 КК України покарання у виді 3 місяців арешту, вказавши про повне приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком суду від 10.11.2015 та на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначив остаточне покарання у виді 3 місяців 17 днів арешту, однак фактично застосував часткове приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, вирок у цій частині підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Поряд з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне змінити також вирок суду в частині зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Так, ОСОБА_8 в ході судовому розгляду кримінального провадження на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області був затриманий 23 січня 2017 року.

Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 утримувався під вартою з 23 по 24 січня 2017 року, на нього розповсюджується дія ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 389 КК України до трьох місяців арешту та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2015 з урахуванням положень ст.ст. 72, 73 КК України остаточно до трьох місяців 17 днів арешту.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 24 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: