Провадження № 1-кп/523/637/19
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 січня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

в присутності підсудного ОСОБА_5

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадженні №0001476, внесеного до ЄРДР 20.08.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, росіянина за національністю, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, зі слів працюючого вантажником на ринку «Слобідський» за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться означене кримінальне провадження та під час судового провадження ухвалою від 20.11.2018 року підсудному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області, строк якого спливає 18 січня 2019 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , при цьому уточнив та просив вважати вірним клопотання про продовження строку запобіжного заходу, мотивуючи його тим, що судовий розгляд триває, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора й просили змінити запобіжний захід останньому на домашній арешт, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного.

За обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи те, що підсудний ОСОБА_5 перебуває у цивільному шлюбі, має місце реєстрації й тимчасового проживання в м.Одесі, в силу ст.89 КК України не має судимості та зі слів працює за наймом, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно неодружений й непрацевлаштований, а наведені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої підсудному ОСОБА_5 підозри досліджені слідчим суддею ОСОБА_7 за ухвалою від 20.11.2018 року та судом під час підготовчого провадження.

Наведені обставини у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків підсудного ОСОБА_5 в місці його проживання та обґрунтовують існування ризиків вчинення нових злочинів, оскільки притягнення останнього до кримінальної відповідальності втретє безумовно свідчить про стійкість позиції вказаної особи до скоєння протиправних діянь, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності його провини в цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до восьми років, об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення зазначеного підсудного від суду та незаконного впливу на потерпілу і свідків, а також підтверджують актуальність раніше заявлених в ході досудового розслідування й передбачених ст.177 КПК України ризиків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підсудного не зможе запобігти означеним ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_5 злочину, а також зважаючи на заперечення захисника ОСОБА_4 й вказаного підсудного, суд доходить висновку про те що, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не може забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків на стадії судового провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Наряду з викладеним та виходячи з положень ч.4 ст.183 КПК України, ураховуючи характер і обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_5 діяння та наявність на теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне не застосовувати інститут застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки інкриміноване діяння характеризувалось застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст.26, 177-178, 183, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, задовольнити.

Продовжити на час подальшого судового розгляду підсудному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДПтСУ в Одеській області, строком на 2 місяці, тобто до 16 березня 2019 року.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 16.03.2019 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ОУВП-21 УДПтСУ в Одеській області та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д я: ОСОБА_1