Ухвала
Іменем України

07 травня 2019 року смт.Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001783 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньо-технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.115, ч.ч. 2,4 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України,

та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

Перед оголошення перерви прокурор заявив усне клопотання щодо продовження строку тримання під вартою на 60 днів який спливає 02 червня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтовує з посиланням на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, обґрунтовує ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на недопитаного потерпілого та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, наявністю ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_8 надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу та заперечував відносно задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою з посиланням на практику ЄСПЛ, оскільки прокурор не навів детального обґрунтування ризиків та доказів на підтвердження свого клопотання та не зазначив обставини, які перешкоджають застосуванню альтернативного запобіжного заходу на більш м`який відносно обвинуваченого, а саме на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, а лише зазначив свої припущення. З підстав безпідставності і необґрунтованості обвинувачення за інкримінованому йому статтями, ризики наявні під час застування слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час відпали. Враховуючи презумпцію невинуватості, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, постійне місце проживання, відсутність інших інкримінованих йому правопорушень. Окрім того, дослідженні докази в судовому засіданні, покази допитаного потерпілого, а саме ОСОБА_10 свідчать про невинуватість обвинуваченого та зміну на даний час ризиків про які зазначив прокурор в своєму клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, зазначив про тривалість перебування під вартою та його належну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_7 будь-яких клопотань не мав.

Представник потерпілих ОСОБА_9 підтримав думку прокурора та заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Колегія суддів, обсудивши в нарадчій кімнаті заявлені клопотання, дослідивши аргументи, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом установлено, що слідчим суддею обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У подальшому, під час судового розгляду, колегія суддів враховувала усі обставини справи і наразі вважає реальною наявність існування трьох ризиків, а саме переховуватися від суду, знищити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Сукупність вищезазначеного є достатнім для продовження обвинуваченому дії вказаного запобіжного заходу ще на 60 днів і не дозволяє застосувати інші (альтернативні) види запобіжних заходів, які на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Таке судове рішення відповідає вимогам ч.2 ст.177 і ст.178 КПК України та узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 331 ч. 3 ст. 369 КПК України, колегія суддів -
ухвалила:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 днів, тобто до 05 липня 2019 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3