Справа № 570/1204/18
номер провадження 1-кп/570/53/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000044 про обвинувачення
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Папірня Городоцького р-ну Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньо освітою,зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, колишнього військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, номер обслуги 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно- артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ), діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 1 1, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку га мобілізацію» усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування частини, 02 серпня 2016 року близько 15 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ), що тимчасово дислокувалася для проходження бойового злагодження на НОМЕР_4 загальновійськовому полігоні (військова частина НОМЕР_5 ), що поблизу АДРЕСА_2 .
05 вересня 2016 року близько 18 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся на військову службу шляхом з`явлення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ), що тимчасово дислокувалася для проходження бойового злагодження на НОМЕР_4 загальновійськовому полігоні (військова частина НОМЕР_6 ), що поблизу АДРЕСА_2 , а вільний від військової служби час у період з 02 серпня 2016 року 15 год. 00 хв. по 05 вересня 2016 року 18 год. 00 хв. проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним злочину, вказав, що дійсно він 02 серпня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_5 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 та відправився до місця свого проживання. 05 вересня 2016 року близько 09 год. 30 хв. він добровільно з`явився у військову частину.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає повністю .
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини, сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку.
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства. Оскільки обвинувачений має статус учасника бойових дій його слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із застосуванням до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавленння волі на строк три роки.
На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1