справа №619/764/18
провадження №1-кп/619/266/18
УХВАЛА

27 грудня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілогоОСОБА_5
обвинуваченогоОСОБА_6
захисникаОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002167 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:
У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002167 від 06.11.2013.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_4 заявив клопотання про забезпечення позову та подав відповідну заяву, в якій просив накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi-Lancer»р/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 як потерпілим по даному кримінальному провадженню заявлено цивільний позов, в якому він просить суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь 28776 гривень матеріальної шкоди та 1000000 гривень моральної шкоди. До теперішнього часу, ОСОБА_6 так і не вибачився перед ОСОБА_4 , не цікавився станом його здоров`я та не відшкодував завдану йому шкоду, що свідчить про відсутність каяття та відсутність наміру відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку. У власності ОСОБА_6 перебуває автомобіль «Mitsubishi-Lancer»р/н НОМЕР_1 . За таких обставин, за рахунок майна обвинуваченого, в майбутньому, в примусовому порядку можуть бути частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 . На даний час відповідач має безперешкодну можливість відчуження належного йому майна, що в подальшому може привести до неможливості або ускладнення виконання рішення суду.

При вирішення клопотання прокурор покладався на думку суду, обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Як вбачається з листа заступника начальника Регіонального сервісного центру в Харківській області №31/20-5432 від 17.12.2018 автомобіль «Mitsubishi-Lancer»р/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , перебуває на обліку та зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до пунктів 4-6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для обвинуваченого, третіх осіб.
Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Суд вважає, що цивільний позивач довів необхідність арешту вилученого автомобіля «Mitsubishi-Lancer»р/н НОМЕР_1 , оскільки він є власністю обвинуваченого, до якого подано цивільний позов, у зв`язку з цим існують обґрунтовані підстави, так як незастосування може призвести до відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд вважає, що арешт автомобіля «Mitsubishi-Lancer»р/н НОМЕР_1 шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.

постановив:
Клопотання цивільного позивачаОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi-Lancer»р/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 , шляхом заборони на відчуження.

Копію ухвали надіслати в Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області для виконання.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1