Справа № 472/1377/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської областіклопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варче, Гульрінського району, Грузія, громадянина України, грузина, одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за даними ОСК МВС України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської областіперебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України.

УхвалоюАрбузинського районного суду Миколаївської областівід 13.09.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця, терміном до12 листопада 2018 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладених на нього судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків, прокурор вважає те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п"ятнадцяти років із конфіскацією майна, можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих, шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх не об"єктивній зміні, враховуючи, що майно в цілому та значна кількість грошових коштів не виявлена до теперішнього часу, обвинувачений може знищити або сховати їх у недоступному місці, те, що ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходу, крім прибутку отриманого від злочинної діяльності.

Зважаючи на суспільний інтерес у справі, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, те, що обставини при прийнятті рішення судом при зміні запобіжного заходу на домашній арешт не змінилися та продовжують існувати наявні всі підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 60 днів із застосуванням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 просила про задоволення клопотання прокурора.

Представник потерпілих ОСОБА_10 просила задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив клопотання прокурора задовольнити частково, просив про зменшення покладених на нього обов`язків шляхом зміни запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на арешт його у певний час доби, бажано нічний час - або з 15.00 год. до 08.00 год. ранку наступного дня, посилаючись на те, потребує своєчасного та повного медичного обстеження, що є вкрай утрудненим під час цілодобового домашнього арешту, крім того, він займається оформленням медичних документів для отримання інвалідності за станом здоров`я, що потребує витрат значного часу в медичних закладах охорони здоров`я.

Захисник обвинуваченого підтримала думку обвинуваченого з викладених ним підстав.

Колегія суддів, заслухавши позиції сторони обвинувачення та захисту, перевіривши доводи та обґрунтованість заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що може бути підставою для продовження обраного відносно нього саме такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт. При цьому, колегія суддів, враховує, що лише ступінь тяжкості інкримінованих правопорушень не може бути безумовною підставою для утримання особи під домашнім арештом, та бере до уваги наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному, конкретному випадку.

Крім того, суд бере до уваги, що під час розгляду даного кримінального провадження, в судовому засіданні допитані потерпілі, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Також, згідно з наданими прокурором документами, речові докази у справі перебувають на зберіганні в органах національної поліції та не передавались на зберігання фізичним особам.

Крім того, доказів невиконання чи порушення обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України суду не надано. А відтак ризики, на які посилається прокурор у поданому клопотанні, не знаходять свого об`єктивного підтвердження.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку цілодобового домашнього арешту повинні бути надані додаткові вагомі докази того, що є наявна доцільність продовження такого строку і що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані. Обов`язок доказування вагомості застосування такого запобіжного заходу покладається на сторону обвинувачення. Тобто саме прокурором в процесі повинно бути надано такі докази неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, які б не могли б бути піддані жодному сумніву.
Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Азшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), гі. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Отже, оцінюючи позицію як сторони обвинувачення, - прокурора, так і позицію сторони захисту, - захисника, враховуючи, що ОСОБА_6 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, позбавлений можливості своєчасно відвідувати лікарів та лікарняні установи, оскільки, як було встановлено судом, він має захворювання, суд вважає, що з дотриманням одного із основних принципів кримінального процесу, - принципу змагальності, який закріплено в п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України, позиція сторони захисту є більш переконливою, ніж позиція сторони обвинувачення, що дає змогу суду змінити запобіжний захід обвинуваченому з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений час доби, а саме в період часу з 17 години до 07 години наступного дня з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається до виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Керуючись, ст.ст. 12, 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, продовжити на два місяці, строком до 06 січня 2019 року включно.

Заборонити ОСОБА_6 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 17 години до 07 години наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження, за першою вимогою у визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якого працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання вказаної ухвали покласти на працівників Вознесенського ВП в Миколаївській області (за місцем проживання).

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали до 06 січня 2019 року включно.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08 листопада 2018 року о 13 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3