Справа № 638/740/17
Провадження № 1-кп/638/295/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора - ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
секретаря - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0004670, внесеному до ЄРДР 08.10.2015 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пам`ять Ілліча Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не одруженого, такого, що утриманців не має, не працюючого, раніше неодноразово судимого, а саме: 01.07.2015 року за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт; за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.01.2016 року за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік; за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням терміном на 3 роки; за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 3 роки; 10.11.2016 року Апеляційним судом Харківської області вирок Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року в частині призначеного покарання скасовано і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 28.11.2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому ухвалами суду строк тримання під вартою продовжено у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу України .
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, продовжують існувати. Зазначив, що особа обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, інкримінуємі злочини вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком суду.

Сторона захисту та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та продовжувати вчиняти злочин,в якому обвинувачується.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочинів, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, не одружений, утриманців не має, міцних з"язків в місті перебування не має, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Одночасно суд вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.

Вислухавши учасників судового засідання, суд доходить висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу, відсутні або зменшилися.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення , застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 4 листопада 2018 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 314, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 04 листопада 2018 року, тобто до 02 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1