Провадження 11-кп/824/1019/2019 Суддя -доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.186 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 гривень,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 26 травня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись в салоні автобуса № 48, який слідував від зупинки громадського транспорту «Готель Славутич» до зупинки громадського транспорту «Метро Лівобережна» звернув увагу на раніше незнайому йому жінку похилого віку ОСОБА_9 , при цьому у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення належного ОСОБА_9 майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 пішов за ОСОБА_9 , яка вийшла з автобуса на одній із зупинок громадського транспорту по вулиці Ентузіастів у м. Києві та направилась у бік будинку № 15 по вулиці Ентузіастів у м. Києві.
Діючи далі, ОСОБА_8 знаходячись біля будинку № 15 по вулиці Ентузіастів у м. Києві, зайшов за ОСОБА_9 до під`їзду № 3 вказаного будинку та відкрито зірвав дві сережки, вартістю 5000 гривень, з вух ОСОБА_9 , 1941 року народження, застосувавши до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, чим заподіяв потерпілій згідно з даним висновку судово-медичної експертизи № 1001/е від 14.06.2018 року легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вважає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. На думку апелянта судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Також захисник вказує, що ОСОБА_8 вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки маючи судимість в минулому, не міг знайти собі роботу.
На думку апелянта, суд першої інстанції не в повній мірі взяв до уваги наведені обставини та призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, які зібрані у справі та не викликають сумнівів у своїй достовірності.
За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Всупереч доводам апелянта, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, вину у вчиненому визнав повністю, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку .
Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Посилання адвоката, на те щоОСОБА_8 вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки маючи судимість в минулому, не міг знайти собі роботу не впливають на призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання.
Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на що вказує захисник в апеляційній скарзі.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу, але належних висновків не зробив та повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
За таких обставин, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав вважати його явно несправедливим внаслідок суворості, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: