Єдиний унікальний номер 185/251/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року. м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002200 від 07.11.2018 року, за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Ростов-на-Дону, Ростовської області, Російської Федерації,
громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, має
неповнолітню доньку - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
-25.01.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпро за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи судимим за злочини проти власності, маючи не погашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий аналогічний умисний злочин. ОСОБА_3 06.10.2018 року о 10.00 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 у гостях знайомої ОСОБА_6 побачив в кімнаті на полині шафи мобільний телефон марки «Asus» ZB 500 KG. В цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Asus» НОМЕР_1 . 06.10.2018 року о 10.10 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх настання, шляхом вільного доступу взяв рукою із полиці шафи мобільний телефон марки «Asus» ZB 500 KG вартістю 1781 грн. 10 коп. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток та суму 1 781 грн. 10 коп.

Крім того, ОСОБА_3 11.10.2018 року о 07.10 год. знаходився в квартирі АДРЕСА_3 у гостях знайомої ОСОБА_6 , де остання передала ОСОБА_7 свою сумку з під ноутбку, в якій перебувала її особиста картка AТ «Райффайзен Банк Аваль» №689033, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.л. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 5.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_6 , з метою очекати її біля під`їзду, поки остання збереться. В тот момент, у ОСОБА_3 раптово виник корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що перебували на рахунку цієї картки, реалізували який, усвідомлюючи те, шо банківська картка є важливим особистим документом, пересвідчившись що його дії ніким не помічені, незаконно заволодів банківською карткою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 .

Далі, ОСОБА_3 незаконно заволодівши банківською карткою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_6 , від якої ОСОБА_3 знав пін - код, та у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів з неї. З цією метою, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи ОСОБА_3 11.10.2018 року о 07.32 год., знаючи пін-код доступу до вказаної банківської картки з банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», що по вул. Західнодонбаській, 28 м. Павлограда Дніпропетровської області шляхом проведення транзакції по зняттю готівки, умисно таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 гривень, з карткового рахунку ОСОБА_6 , які в подальшому витратив на власні потреби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті він повністю згоден, та на запитання суду пояснив, що 06.10.2018 року, будучі в гостях у потерпілої він побачив на вікні телефон марки «Asus», який забрав собі, для особистого користування. Крім того, він заволодів банківською карткою АТ «Райффайзен Банк Аваль» яка належить також потерпілій з якою зняв 3000 грн. для особистих потреб. Має бажання відшкодувати потерпілій шкоду, але на даний час не має грошей. У скоєному він щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що зустрічалась з ОСОБА_3 близько місяця, на той час вона жила на знімній квартирі, ключів від якої обвинувачений не мав. Спочатку вона побачила як у неї зник мобільний телефон. На її запитання обвинувачений повідомив, що його не бачив, та не брав. 11.10.2018 року у неї пропали гроші, які обвинувачений зняв у відділенні банку. Обвинувачений знав пін-код карточки, так як бачив, коли вона набирала його при покупці продуктів в «АТБ». Вона поїхала у відділення банку, де по запису на диску побачила, що гроші зняв обвинувачений, після чого подала заяву у відділення поліції. На даний час їй нічого не відшкодовано, та претензій вона не має до обвинуваченого. По мірі покарання для обвинуваченого покладається на розсуд суду.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу суд вважає, що ОСОБА_3 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повтороно.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 винний у незаконному заволодінні важливим особистим документом.

Його дії кваліфікуються за ч. 3 ст. 357 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії невеликої тяжкості та середньої тяжкості, раніше судимий, розлучений, має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст. 357 КК України за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднати покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпро від 25.01.2018 року, оскільки останній вчинив злочин у період іспитового строку.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього, та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази вітсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на два роки;

за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на два роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначенного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпро від 25.01.2018 року, та призначити остаточне покарання у вигляді трьох років_обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлений.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання не продовжувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .