Дата документу 20.12.2018 Справа № 554/7493/18
Провадження №1-кс/554/8910/2018
УХВАЛА
іменем України

20 грудня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 06.08.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2018 року заявник звернувся до суду зі скаргою, яку мотивував тим, що 06.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка в подальшому була направлена до прокуратури Полтавської області. Вказує, що листом прокуратури Полтавської області від 30.08.2018 року заявника було повідомлено про те, що вищевказану заяву було направлено для розгляду керівнику Полтавської місцевої прокуратури. Отже, на думку заявника, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, а тому прокуратурою Полтавської області була допущена бездіяльність за заявою про кримінальне правопорушення від 06.08.2018 року, у якій він повідомляв про факт незаконних, на його думку, дій адвоката ОСОБА_6 та розголошення ним адвокатської таємниці і конфіденційної розмови та за фактом зловживання службовим становищем начальником відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ОСОБА_7 і втручання нею в адвокатську діяльність, порушення права на захист. Зазначає, що вимоги ч.1 ст.214 КПК України прокуратурою Полтавської області не виконані. Крім того, оскільки копію листа від 30.08.2018 року з прокуратури Полтавської області заявник отримав 05.09.2018 року, тому просить поновити строк на оскарження бездіяльності. На підставі викладених у скарзі доводів, просить скаргу задовольнити та зобов`язати службову особу прокуратури Полтавської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06.08.2018 року про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст.214 КПК України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , а також представник заявника - адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали з підстав, викладених у ній, просили скаргу задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні зі скаргою не погодився, заперечував, надавши відповідні пояснення, та просив відмовити у задоволенні скарги повністю.

Заслухавши заявника та його представника, а також думку прокурора, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як вбачається з матеріалів скарги, та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 звернуся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 06.08.2018 року (а.с.24-25).

З прокуратури Полтавської області заявником отримано лист від 30.08.2018 року №04/2/2-1045-04, яким його заяву відповідно до територіальної юрисдикції направлено для розгляду до Полтавської місцевої прокуратури (а.с.3).

Відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 06.08.2018 року, до ЄРДР не внесені.

Разом із тим, відповідно до змісту вказаної заяви ОСОБА_3 від 06.08.2018 року, адвокат ОСОБА_6 , який був призначений за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №016-002528 від 23.07.2018 року для складання документів процесуального характеру в інтересах ОСОБА_3 , та мав зустрічі з останнім, порушив право заявника на захист, не виконав своїх професіональних обов`язків та відмовився надавати будь-яку правову допомогу і виконувати доручення від 23.07.2018 року. Крім того, заявник вказував, що начальник відділу ОСОБА_7 навмисно заборонила адвокату ОСОБА_6 складати будь-які документи процесуального характеру, спонукає адвоката ОСОБА_6 до розголошення відомостей, що складають предмет адвокатської таємниці, створює перешкоди для реалізації прав, свобод та законних інтересів. 30.07.2018 року адвокат ОСОБА_6 письмово відмовився від виконання своїх обов`язків за дорученням №016-0002528 від 23.07.2018 року та в цей же день ОСОБА_8 була написана заява про відмову в повному обсязі від послуг адвоката ОСОБА_6 (а.с.25).

Інших даних, які вказують на ознаки конкретного кримінального правопорушення у діях певних осіб, заявником не вказано.

При цьому, заявником у поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину вказаними особами, а факти, викладені у заяві є суб`єктивним сприйняттям заявника.

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини, викладені в них, не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії осіб підлягають внесенню до ЄРДР за фактом порушення прав ОСОБА_3 на захист, розголошення конфіденційної інформації та відомостей, що становлять адвокатську таємницю, створення перешкод для реалізації прав, свобод і законних інтересів та зловживання службовим становищем.

Заявнику направлено листа №04/02/2-1045-04 від 30.08.2018 року, згідно якого зазначалося, що заяву ОСОБА_3 було направлено відповідно до територіальної юрисдикції до Полтавської місцевої прокуратури (а.с.3).

Беручи до уваги зазначені обставини, на підставі наведених вище норм законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення скаргина бездіяльність прокуратури Полтавської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки із заяви ОСОБА_3 від 06.08.2018 року не встановлено достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.

Крім того, у скарзі заявник просить поновити строк на оскарження, оскільки листа прокуратури Полтавської області від 30.08.2018 року він отримав 05.09.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Як на поважність причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою, ОСОБА_3 посилається на те, що листа з прокуратури Полтавської області стосовно його заяви від 06.08.2018 року він фактично отримав 05.09.2018 року.

Оскільки ОСОБА_3 знаходиться в установі виконання покарань, у зв`язку з чим не зміг своєчасно подати скаргу, суд вважає дане клопотання таким, що підлягає задоволенню, і заявнику слід поновити пропущений строк на оскарження бездіяльності.

Згідно з ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, а також докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на оскарження.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 06.08.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.12.2018 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1