печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні як перебуває 2 неповнолітніх дітей, працюючого на посаді начальника 3 відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітан юстиції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000391, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вказаному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий зазначає, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 зможе знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місце знаходження яких на даний час невідоме стороні обвинувачення.

Так, ОСОБА_5 , як особа, що займає посаду начальника 3 відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області, має авторитет та сталі зв`язки по відношенню до працівників фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області, які може використати з метою схиляння їх до відмови від надання свідчень або зміни раніше наданих показів.

Оскільки ОСОБА_5 будучи службовою особою, вчинив тяжкий злочин у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, підозрюваний зможе незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджатиме провадженню іншим чином.

У зв`язку з цим, виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосування альтернативи запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 140 960 грн., що може забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього КПК України та уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурори у судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Зазначили, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, необґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення. Захисник зазначив, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є завідома непомірною для підозрюваного, оскільки на його утриманні разом з цивільною дружиною перебуває троє дітей, з них двоє неповнолітніх, в зв`язку з чим, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Також сторона захисту просила відмови у задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши, при цьому, сімейний та майновий стан підозрюваного, стан його здоров`я, наявність позитивних характеристик та ряду нагород.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000391, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що згідно наказу начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області №748-о від 04.10.2018 ОСОБА_5 призначений на посаду начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області, у спеціальному званні полковника податкової міліції.

Проте, ОСОБА_5 у порушення вимог нормативних актів, що регулюють його службову діяльність, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та вчинив умисне, корисливе корупційне кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області, у спеціальному званні полковника податкової міліції, будучи службовою особою, яка відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище, у жовтні 2018 року, за попередньою змовою із заступником начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вирішив використати службове становище, з метою одержання від громадянина ОСОБА_9 неправомірної вигоди.

ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище, що проявилося у використанні своїх владних повноважень, створили умови, за яких ОСОБА_9 , представляючи інтереси свого клієнта ОСОБА_10 будучи переконаним в наявності реальної небезпеки щодо притягнення його клієнта до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205 КК України, змушений був погодитися з їх протиправною вимогою про надання коштів в якості неправомірної вигоди, оскільки, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , зловживаючи своїми службовими повноваженнями та владою, будучи працівниками правоохоронного органу, могли вжити заходів щодо притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, за ч. 1 ст. 205 КК України.

В подальшому 22.11.2018 близько 11 год. ОСОБА_8 , з метою підтвердження своїх намірів, діючи єдиним умислом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 з мотивів незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії, стійко спрямовані на отримання неправомірної вигоди, провели зустріч з ОСОБА_9 у службовому кабінеті № 213 ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_3 , в ході якої ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_9 що у разі надання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 будуть внесені зміни до протоколу допиту ОСОБА_11 в якості свідка від 05.10.2018 щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Після цього, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем роботи за адресою м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 12, повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США в обумовленому місці на виїзді з м. Біла Церква в напрямку м. Сквира, Київської області ОСОБА_5 який буде чекати ОСОБА_9 в автомобілі Ауді А8, темного кольору.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи єдиним умислом за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з мотивів незаконного збагачення, та продовжуючи свої злочинні дії, стійко спрямовані на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи на виїзді з м. Біла Церква в напрямку м. Сквира, Київської області, отримав від ОСОБА_9 , який є захисником ОСОБА_10 раніше обумовлену з ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, за внесені зміни до протоколу допиту ОСОБА_11 в якості свідка від 05.10.2018 щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 були викриті працівниками ДЗЕ Національної поліції України та ГУ СБУ в м. Києві та Київській області, а грошові кошти неправомірна вигода в сумі 3000 доларів США вилучена.

22.11.2018 ОСОБА_5 затримано у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.11.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України вручені підозрюваному 23.11.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, а саме протоколів допиту свідків, підозрюваного, протоколів огляду, протоколу огляду та вручення грошових коштів, протоколів обшуку, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 368 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, сімейний та майновий стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, наявність постійного місця проживання та роботи, майновий стан та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків під час розгляду клопотання.

Разом з тим, крім доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тому, з урахуванням наведеного, недоведеності прокурором обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме застави.

Слідчий, посилаючись на наведені ризики, вказує про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, повному, всебічному розслідуванню шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Проте, такі обґрунтування слідчого та прокурора не можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначатися виключно тяжкістю вчинення злочину.

Також суд відхиляє позицію сторони обвинувачення щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав можливості ОСОБА_5 , у разі його перебування на волі, схиляти працівників до відмови від надання свідчень або зміни раніше наданих показів, оскільки тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом та його застосування не зможе убезпечити підозрюваного від спілкування з такими особами за допомогою різного роду засобів зв`язку.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим відповідно до наведених положень закону застава повинна бути визначена у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 28 вересня 2010 року за № 12050/04 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини звернув увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні якої ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більшої суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Тому, враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, слідчий суддя дійшов висновку про визначення розміру застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 140 960 грн.

Вказаний розмір застави не є непомірним для підозрюваного, що повинен в достатній мірі гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- утриматись від спілкування з особами, визначеними слідчим, та особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій та свідків;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 140 960 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

р/р 2089;

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- утриматись від спілкування з особами, визначеними слідчим, та особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій та свідків;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 23 січня 2019 року включно.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ст. 182 КПК України.

Звільнити підозрюваного негайно з-під варти із зали суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1