АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/189/19 Справа № 711/1695/19 Категорія: ст.309 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року, якою накладено арешт на майно, -

в с т а н о в и л а :

Слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_10 , винесеним у кримінальному провадженні № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 20.02.2018 до Черкаського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали з приводу того, що невстановлені особи протягом 2017-2018 p.p. з потягів, що належать ПАТ «Укрзалізниця» на території Черкаського та Смілянського районів Черкаської області вчиняють крадіжки паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива, в результаті чого завдали ПАТ «Укрзалізниця» значної матеріальної шкоди.

В подальшому під час проведення досудового розслідування, 24.02.2019 було проведено огляд місця події в с. Степанки Черкаського району, біля залізничної колії, де виявлено та вилучено 6 каністр з рідиною схожою на дизельне паливо, виявлено транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21213 зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на час проведення огляду був відчинений, без водія та пасажирів, під час обшуку автомобіля було виявлено та вилучено 2 сліди папілярних узорів пальців рук, ключі, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, страховий поліс №АМ 8124375 на вказаний автомобіль, 2 каністри з рідиною схожою на дизельне паливо, мобільний телефон «vkworld IP67» та вказаний автомобіль.

З метою збереження слідів кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року клопотання задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21213 зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2 сліди папілярних узорів пальців рук, ключі, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, страховий поліс №АМ 8124375 на вказаний автомобіль, 2 каністри з рідиною схожою на дизельне паливо, мобільний телефон «vkworld IP67», виявлені та вилучені під час проведення обшуку автомобіля ВАЗ 21213, реєстраційний номер НОМЕР_1 24.02.2019.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зобов`язати уповноважену особу повернути вилучене майно.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що майно на яке накладено арешт, не визнано речовим доказом у провадженні, проте, слідчий суддя зробила хибний висновок, що майно визнано у справі речовим доказом.

Крім того, зазначає, що слідчий невчасно звернувся із клопотанням про арешт майна, всупереч вимогам ст. 171 КПК України. Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не зазначив про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном, а також порядок виконання арешту.

В обгрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує, що не був присутнім в судовому засіданні, а копія оскаржуваної ухвали отримана ним поштою лише 22.03.2019.

Захисник та власник майна в судове засідання не з`явилися, направили електронною поштою на адресу суду клопотання, в якому просили проводити розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні апеляційних вимог наполягали.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Положеннями ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наявність заявленого цивільного позову або можливість заявлення такого позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно п.1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані вимоги КПК України слідчим суддею при розгляді справи виконані, а доводи зазначені в апеляційній скарзі є непереконливими.

Так, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду про те, що при накладенні арешту на автомобіль ВАЗ 21213 зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2 сліди папілярних узорів пальців рук, ключі, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, страховий поліс №АМ 8124375 на вказаний автомобіль, 2 каністри з рідиною схожою на дизельне паливо, мобільний телефон «vkworld IP67» встановлена сукупність підстав вважати, що дані предмети зберегли на собі сліди злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР 20.02.2018. Крім того, існує вірогідність, що дане майно, зокрема автомобіль, може бути в подальшому прихований або відчужений.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи було досліджено матеріали кримінального провадження та встановлено, що майно, на яке накладено арешт, визнано в кримінальному провадженні речовим доказом, а тому захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане майно покликаний зберегти речовий доказ від можливості його знищення, відчуження для подальшого проведення необхідних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів апеляційної скарги скаржника, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що вони є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції вірно застосував положення ст.170 КПК України та з метою забезпечення збереження речових доказів наклав арешт на зазначене в клопотанні майно, яке може бути доказом вчинення злочину.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року, якою накладено арешт на майно - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року, якою накладено арешт на майно.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року, якою накладено арешт на майно без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :