Справа № 591/6432/18
Провадження № 1-кс/591/4694/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 , яку він та його захисник підтримали та мотивували тим, що 22 жовтня 2018 року заявник звернувся до прокуратури області з заявою про вчинені на його думку злочини прокурорами Охтирської місцевої прокуратури та суддями Охтирського міськрайонного суду Сумської області, пов`язані з «фабрикацією та фальсифікацією» справи № 0000805. Оскільки відомості до ЄРДР внесені не були, тому просив зобов`язати уповноважену особу вчинити ці дій.
Представник прокуратури, будучи сповіщеним про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, раніше суду були надані матеріали по вирішенню заяви ОСОБА_3 .
Слідчий суддя, заслухавши сторони, вивчивши надані сторонами матеріали, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 22 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинені на його думку злочин прокурорами Охтирської місцевої прокуратури та суддями Охтирського міськрайонного суду Сумської області, пов`язані з «фабрикацією та фальсифікацією» справи № 0000805.
Відомості по заяві до ЄРДР внесені не були, про що свідчить лист прокуратури від 29 жовтня 2018 року.
В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокуратури Сумської області відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована в цій установі, чого також не спростували сторони.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в розумінні вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на його думку злочин.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_3 вбачається те, що хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення як прокурорами так і суддями кримінальних правопорушень як такових. Зокрема, в ньому взагалі не наведено викладу обставин вчинених на думку заявника злочинів, а також дій чи бездіяльності прокурорів та суддів, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводиться фактично виключно перелік наведених осіб та вимоги заявника.

Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях та не містить наведення об`єктивної сторони діянь, а сам по собі факт процесуальної діяльності прокурора чи судді, вчинення (або невчинення) процесуальних дій, з якими не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом їх (суддів та прокурорів) процесуальної діяльності.

Іншими словами заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначаються особи, дії яких він вважає неправомірними без конкретного визначення та наведення таких дій (чи бездіяльності).

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих сторонами матеріалів.

Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 22 жовтня 2018 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1