Справа № 191/1176/19
Провадження № 1-кс/191/471/19
У Х В А Л А
іменем України

27 березня 2019 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лозоватка, П`ятихатського р-ну, Дніпропетровської області, особи без громадянства, освіта 6 класів, не працюючому, розлучений, на утриманні малолітніх дітей не маючого, без місця реєстрації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше судимому:

-12.08.1994 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 14.02.1997 року з Криворізької ВК Дніпропетровської обл. №80 по відбуттю строку покарання;

- 03.07.1998 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської обл. за ч.2 ст.140, ч.3 ст.149, ч.1 ст.206 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 08.05.2001 року з Солонянської ВК Дніпропетровської обл. №21 по відбуттю строку покарання;

- 01.02.2002 року Солонянським районним судом Дніпропетровської обл. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 20.11.2004 з Солонянської ВК Дніпропетровської обл. №21 по відбуттю строку покарання;

- 07.04.2006 року Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнився 08.12.2012 з Солонянської ВК Дніпропетровської обл. №21 по відбуттю строку покарання;

- 24.12.2014 року Синельниківського районного суду Дніпропетровської обл. за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 30.10.2018 року з Солонянської ВК Дніпропетровської обл. №21 по відбуттю строку покарання;

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що 13 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , з метою забрати грошовий борг у раніше знайомого ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов за місцем його мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Прийшовши за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу через незачинені на замок двері зайшов в приміщення будинку, де на кухні побачив потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого почав вимагати повернути гроші, які він йому винен. Почувши відмову від ОСОБА_7 передати гроші у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого та він усвідомлював, що у ОСОБА_7 при собі можуть знаходитися цінні речі, які визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 наніс не менше трьох ударів руками в область голови та тулубу, а саме в область правої щоки, верхньої та нижньої губи, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців правої щоки, саден шкіри правої щоки і верхньої губи зліва, забою м`яких тканин обох губ і крововиливу під слизову оболонку нижньої губи зліва, забій грудної клітки і ребер зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №83 від 26.03.2019 відносяться до категорії легких.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, повторно, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 300 грн. та продуктами харчування, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Провина ОСОБА_6 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

26.02.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Слідчий вважає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а також, враховуючи особу ОСОБА_6 , який раніше судимий за аналогічні злочини, не працює, являється особою без громадянства, не має місця реєстрації, розлучений, виникає ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_6 26.03.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, крім того ОСОБА_6 через деякий час після вчинення злочину покинув своє місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та про своє нове місце проживання не повідомив, такі обставини можуть зумовити ОСОБА_6 спробувати уникнути передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування або суду. Також виникає ризик передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що 30.10.2018 року він звільнився з місць позбавлення волі та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову повторно вчинив корисливий злочин проти власності.

Таким чином, за викладених вище обставин, інші запобіжні заходи, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор і слідчий у судовому засідання клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували і просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши надані докази та заслухавши пояснення учасників процесу, вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити з наступних підстав.

Провина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.02.2019;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2019;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2019;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, раніше судимий тяжкі злочини проти власності і здоров`я особи, не працює, являється особою без громадянства, не має місця реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що підозрюваний залишаючись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, що негативно вплине на хід досудового розслідування, а застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Також керуючись ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне заставу підозрюваному не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, тобто до 25 травня 2019 року включно.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1