Провадження № 11-сс/4808/68/18
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на строк шістдесят днів до 26 січня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 постановлено здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначено заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 105720 ( сто п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя, зважаючи на вимоги норм КПК України, п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, врахував обставини підозри як такі, що мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, вірогідність та достатність для застосування щодо ОСОБА_8 обмежувального заходу, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення), вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, задовільний стан здоров`я та його майновий стан відсутність будь-якого офіційного доходу, не відомо за які кошти живе підозрюваний та його сім`я, наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваний перебуває в цивільному шлюбі, є батьком трьох дітей, наявність постійного місця проживання, схильність до вчинення аналогічних злочинів, що підтверджується вимогою, інші дані, надані стороною обвинувачення.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував приписи ст.182,183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Захисник адвокат ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , оскаржив ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження; що документи, долучені до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу та до матеріалів справи, не вказують на вчинення чи причетність до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_8 ; що наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, не доведено; що слідчий суддя не надав належної правової оцінки матеріалам кримінального провадження. Апелянт наголошує, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 21.11.2017, коли в с.м.т. Ланчин мав місце підпал автомобіля потерпілого ОСОБА_10 , перебував в с. Пнів у свого знайомого ОСОБА_11 , що підтверджено допитами свідків.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, пояснення підозрюваного, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що 02 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 36-37).

25 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 34-35).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02.10.2018 (а.с. 32-33) щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.11.2018 із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 105 720 грн).

Строк досудового розслідування продовжено слідчим суддею до чотирьох місяців до 02.02.2019 (а.с. 62-64 ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.11.2018).

Згідно з приписами ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, постановлена з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного, обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, перевіривши наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, дані про особу підозрюваного, доведеність наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на те, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, у сукупності із даними про особу підозрюваного, спростовує доводи про відсутність ризиків, передбачених приписами ст. 177 КПК України, а відтак і можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Висновки слідчого судді, на думку апеляційного суду, ґрунтуються на практиці Європейського суду з прав людини та в повній мірі відображені в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд погоджується з встановленим розміром застави у сумі 105720 грн (60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), оскільки сума визначена слідчим суддею з урахуванням приписів ст. 182,183 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінований злочин у разі визнання його винуватим, характер та обставини вчинення злочину.

Щодо посилання захисника на відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, то такі є непереконливими та непідтвердженими.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри, оскільки факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (справа «Мюррей проти Сполученого Королівства», 1994 р.). Суди першої та апеляційної інстанцій на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а встановлені судами обставини (об`єктивні відомості) дають підстави для переконання суду в тому, що ОСОБА_8 вірогідно вчинив інкримінований йому злочин і існують ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, сукупність досліджених судом першої інстанції доказів про обґрунтованість підозри, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів дійшла висновку про доведеність наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні, та обґрунтованість продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою до 26.01.2019 в межах строку досудового розслідування з визначенням застави в такому розмірі, який, на думку суду, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5