У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/31/19

№ 1-кс/183/27/19

05 січня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-07.05.2008 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, 104, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік;
-29.07.2011 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 3 роки 1 день за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.05.2008 року до відбуття 3 роки 1 день позбавлення волі;
-20.05.2013 р. Жовтневим районним судом Дніпропетровської області м. Харкова за ст. 289 ч. 2, 70 ч. 4 КК України - до 5 років позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 29.07.2011 р. більш суворим до відбуття 5 років позбавлення волі. Звільнився 09.02.2016 року з Криворізької ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6
встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 03 січня 2019 р. приблизно о 18 год. 30 хв., він йшов по вул. Шевченко м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачив раніше знайому йому ОСОБА_7 , яка у руках тримала портативну акустичну колонку JBL, та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після чого 03 січня 2019 р. приблизно о 18 год. 40 хв., ОСОБА_4 , поблизу парку, розташованого по вул. Шевченко м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, наздогнав ОСОБА_7 , відвів її в сторону під приводом розмови, та, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, забрав з рук ОСОБА_7 портативну акустичну колонку JBL, та, погрожуючи застосуванням фізичної сили, тобто, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 220 грн. Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав, так як потерпіла сама продала майно та вказав, що буде з`являтися до слідчого своєчасно, тому не слід обирати йому запобіжний захід тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, оскільки клопотання є необґрунтованим, так як ОСОБА_4 має постійне місце проживання, буде своєчасно з`являтися до слідчого,йому можливо обрати інший запобіжний захід.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваної, захисника, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.

04 січня 2019 р. о 10 год. 48 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
04 січня 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, знову скоїв тяжкий злочин, покарання за яке передбачено від 4 до 6 років позбавлення волі, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_4 матиме можливість та продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого СВ Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 задовольнити, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 06 березня 2019 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1