Справа № 461/2784/18
30.11.2018 року м.Львів
14.03.2018, у період часу 12.00 год. по 14.30 год., невідома особа, перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом підбору ключа проникла у квартиру АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала макбук, окуляри, планшет, сумку, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 24 000 гривень.
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, без отримання доступу до даної інформації неможливо встановити особу, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, та можливих співучасників вчиненого кримінального правопорушення, просить клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився.
Особа, у володінні якої перебуває інформація про з`єднання абонентів про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням. Свого представника до суду не направила.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, суд встановив наступне.
В ст.34 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 р. встановлений захист інформації про споживача. При цьому зазначено, що оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.
Таким чином, інформація, яку просить отримати в цьому клопотанні сторона кримінального провадження відноситься до охоронюваної законом таємниці.
Відповідно до вимог ч. ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчий не довів, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою інформації, що міститься у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Такі обставини можуть доводитись, наприклад, допитом свідків, фото-, відеозаписами, самими поясненнями осіб.
В порушення вищезазначених вимог слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які містять охоронювану законом таємницю та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 162, 163 КПК України, суд, -
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1