Справа № 336/537/19
Провадження № 1-кс/336/263/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000250, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просить накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , з метою збереження першопочаткової обстановки місця події та предметів, які в подальшому можуть мати доказове значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення (злочину), та, які можуть мати доказове значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення (злочину).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000250, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Досудовим слідством встановлено, що 25 січня 2019 року до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиманське, Акімівського району, Запорізької області. В період з 25 січня 2019 року з 11 години 11 хвилин до 25 січня 2019 року 14 годин 08 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку чим було складено протокол огляду місця події від 25 січня 2019 року.

Згідно з відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно власником вищевказаної квартири є ОСОБА_5 .

Від слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі та фіксації технічними засобами.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для його задоволення.
Згідно зі статтею 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо не буде доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні.
Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього документи, слідчим суддею встановлено його невідповідність вимогам статті 171 КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна не містить ані підстави, ані обґрунтування необхідності такого арешту, слідчим не доведено, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, чи є предметом кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171,172 , 173 КПК України,суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000250, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1