Справа № 536/1534/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

при секретарі: - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_4 ,

захисника: - ОСОБА_5 ,

потерпілої: - ОСОБА_6 ,

представник потерпілої: - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

27.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та вручено письмове повідомлення про підозру.

28.06.2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою визначено до 25.08.2018 року.

26.06.2018 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука термін тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 27.09.2018 року.

21.09.2018 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області термін тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 20 листопада 2018 року.

05 листопада 2018 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області термін тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 04 січня 2019 року.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 встановлений ухвалою суду закінчується 04 січня 2019 року, однак судове провадження потребує значного часу для розгляду, тому необхідно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, потерпілої та її представника, які підтримали думку прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, в тому числі за розбій, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, та дає підстави вважати про небезпечність обвинуваченої особи для суспільства, що свідчить про неможливість запобігання ризикам передбачених ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, суд враховує покази потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , згідно яких, обвинувачений погрожував їм для того, щоб вони не свідчили проти нього. Ці погрози потерпіла та свідок сприймали як реальні.

Також, суд враховує покази допитаних в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили суду, що обвинувачений намагався втекти під час його затримання, тобто може ухилятися від суду.

Враховуючи характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме вчинення злочину, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, суд, згідно вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, вважати продовженим строком на 60 днів з 20 грудня 2018 року до 18 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1