1Справа № 335/6131/18 1-кс/335/2194/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кохб, Тавужської області, Вірменія, громадянина Вірменії, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000161 від 02.06.2018 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 червня 2018 року приблизно о 17 годині 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), здійснював рух по проїзній частині вул. Набережна магістраль в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, зі швидкістю не менше 100,7 км/год, що перевищує допустиму швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час по правому тротуару по ходу руху автомобіля в зустрічному йому напрямку рухались пішоходи ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_9 .

Під час руху поблизу стовпа ЛЕП № 220 водій ОСОБА_5 перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво, скоїв наїзд на бордюрний камінь зліва по ходу свого руху, після чого допустив занос керованого ним автомобіля, який виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та малолітню ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

-п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

-п.12.4:«У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

-п. 12.9 б): «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4».

Внаслідок порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а сам втік з місця пригоди, залишивши автомобіль.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-481 від 26.07.2018, проведеної експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_8 була доставлена до лікарні, де цього ж дня померла.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 2017 від 02.07.2018 смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу, кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з подальшою масивною крововтратою, нерівномірним кровонаповненням з переважним недокрів`ям внутрішніх органів. В сукупності виявлені ушкодження виникли незадовго до госпіталізації при травматичній дії тупих предметів з надмірним струсом, є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження. Враховуючи характер, локалізацію, механізм і давність виникнення тілесних ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, наявність ознак струсу, весь комплекс ушкоджень міг виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 2014 від 04.07.2018, смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до шоку, що формується. Всі пошкодження утворилися незадовго до настання смерті, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які в даному випадку призвели до смерті. З огляду на масивність травми, наявність ознак струсу тіла, механізм ушкоджень, висоту розташування крововиливів у м`які тканини, можна припустити, що пошкодження у ОСОБА_9 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом.

За даним фактом 02.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000161 за ч. 3 ст. 286 КК України.

03.06.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

03.06.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

25.07.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного судом м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, а саме до 03.10.2018.

25.07.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 22.09.2018.

19.09.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, а саме до 03.12.2018.

19.09.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 21.11.2018.

23.11.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.12.2018.

30.11.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 8 місяців, а саме до 03.02.2019.

30.11.2018 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 28.01.2019.

28.01.2019 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 8 місяців, а саме до 03.06.2019.

28.01.2019 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 28.03.2019.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на ту обставину, що під час досудового слідства було проведено ряд експертних досліджень, в результаті чого встановлено, що зразки крові, відібрані з подушки безпеки з водійського місця в автомобілі, не містять ознак таких, що можуть належати підозрюваному ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000161 від 02.06.2018 за ч. 3 ст. 286 КК України.

03.06.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді від 28.01.2019 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 03.06.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, та той факт, що він не одружений, зі слів підозрюваного має на утриманні двох дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не засуджений, зареєстрований та мешкає за межами України, тимчасово мешкає у м. Запоріжжя.

Слідчий суддя не враховує інформацію про перебування на його утриманні малолітніх дітей, оскільки підтверджень, що він є їх батьком не надано.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеню участі підозрюваного у їх вчиненні, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, а саме: перешкоджати встановленню істини та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є недостатнім для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії та тяжких злочинів.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 злочину, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, ступінь участі підозрюваного у вчинені інкримінованого злочину.

Щодо заперечень сторони захисту про ймовірну непричетність підозрюваного до вчинення даного кримінального правопорушення з урахуванням висновків експерта суд зазначає, що в матеріалах клопотання містяться інші докази та експертні дослідження, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , а також ще ряд експертиз не завершено, в зв`язку з чим і продовжено строки досудового розслідування.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, строком до 24.05.2019 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24.05.2019 року включно, який обчислювати з 26.03.2019 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 24.05.2019 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошено 01.04.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1