Справа № 447/2707/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/162/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 447/2707/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 14 листопада 2018 року,

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання насальника СВ Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_9 та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 11.01.2019 року.
Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням наявної обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, яка підтверджується доказами, долученими до клопотання, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, доведеність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає, що вказана ухвала постановлена з істотним порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків слідчого судді дійсним обставинам справи, що потягло за собою невірне застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави.
Аналізуючи зміст клопотання в сукупності з доданими до нього матеріалами та із іншими, відомими на даний час обставинами кримінального провадження, захисник наголошує на тому, що органом досудового розслідування вже на цій стадії кримінального процесу порушено принцип законності, а саме внесено до офіційного документу, невірні відомості про пост кримінальну поведінку підозрюваного, замовчування деяких дійсних обставин ДТП, зокрема порушення правил дорожнього руху з боку пішохода, потерпілого ОСОБА_10 .
Також, жодне із наведених тверджень органу досудового розслідування стосовно зазначених ризиків, не підтверджено доказами, зокрема не наведено даних про існування будь - яких фінансових чи інших можливостей переховуватись від суду та слідства, будь - яких даних про незаконний вплив чи спроби такого впливу підозрюваного на інших осіб, як у кримінальному провадженні, так і у інших аналогічних випадках. В частині перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, не вказано навіть можливі способи перешкоджання, не ту що їх обґрунтування доказами. Також органом досудового розслідування не наведено жодних даних про те, що ним розглядалось застосування щодо підозрюваного інших, не пов`язаних з арештом, запобіжних заходів.
Підозрюваний постійно проживає у місті Новий Розділ разом із своєю дружиною, здійснює підприємницьку діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, утримує значну кількість найманих працівників, має стійку позитивну репутацію, у нього відсутні судимості, він взагалі не скоював будь яких деліктів. Такі соціальні зв`язки слід вважати достатньо міцними. Вжив заходів до покриття майнової шкоди, зокрема повідомив страхову компанію про ДТП згідно вимог законодавства про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Жодна із зазначених обставин слідчим суддею до уваги взята не була. Також слідчим суддею належним чином не обґрунтовано неможливість застосування застави.
Захисник вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги необхідність дотримання прав та основоположних свобод згідно вимог п.3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які по суті вказують на неможливість свавільного застосування щодо особи такого важкого процесуального заходу, як тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя використовує загальні твердження, застосовує формальні фонетичні структури, що є недопустимим з огляду на принцип презумпції невинуватості, який є наріжним каменем кримінального процесу і має застосовуватись на будь яких його стадіях, в тому числі і при обранні запобіжного заходу.
Аналізуючи ж склад злочинів, які інкримінуються підозрюваному, вказує на наступне. Згідно ч. 1 ст. 135 КК України, тобто за вчинення завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк. Тобто, згідно прийнятій у ст. 12 КК України, класифікації злочинів, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину невеликої тяжкості.
З вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Це є дійсно тяжкий злочин, згідно ст. 12 КК України, класифікації злочинів, однак форма вини даного складу злочину - необережність, а не умисел. Таким чином, навіть при застосуванні верхньої межі санкції, враховуючи норми чинного законодавства, цілком реальним є фактичне відбуття чотирьох років у колонії мінімального рівня безпеки. Відтак, ризик реального покарання не є настільки великим, щоб викликати у підозрюваного, який має стійкі соціальні зв`язки, непереборне бажання жити на нелегальному положенні більше десяти років з постійним ризиком бути пійманим та, викритим і засудженим.
Таким чином на думку захисту обрання підозрюваному такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою суперечить дійсним обставинам справи та не відповідає вимогам чинного законодавства.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та виступ захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000410, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

13 листопада 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, після вчинення злочину залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, також може знищити чи спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
У випадку обрання м`якшого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
При апеляційному розгляді колегією суддів встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ч.1 ст. 177 КПК України ризики незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити чи спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Такими доказами є фактичні дані, отримані органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій.

Щодо обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів бере до уваги вагомість доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я; наявність у підозрюваного сім`ї, місця праці.

Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (в тому числі особистого зобов`язання чи домашнього арешту про що порушується питання в апеляційній скарзі) є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Разом з тим, відповідно до положень п.2 ч.4 зазначеної норми закону, слідчий суддя має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя, дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, на думку колегії суддів, допустився помилки щодо незастосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

При цьому не було враховано обставини кримінального правопорушення, що таке відноситься до категорії необережних, особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до відповідальності, визнав вину, розкаюється у вчиненому, є молодою особою, одружений, займається суспільно корисною працею, після залишення місця ДТП, добровільно з`явився в органи поліції.

Колегія суддів, враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, вважає за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, постановивши нову ухвалу. Застава в такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, і не є завідомо непомірною для підозрюваного.

На думку колегії суддів, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене доводи сторони захисту про те, що прокурором не доведена недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, колегія суддів визнає необгрунтованими й до уваги не бере. Разом з тим, оскільки застосовано альтернативний запобіжний захід, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.183, ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львіської області від 14 листопада 2018 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.
Клопотання заступника начальника Новороздільського ВП, начальника СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 задоволити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 11 січня 2019 року включно.
Визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн.
Роз`яснити ОСОБА_8 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент на розрахунковий рахунок Львівського апеляційного суду (банк ДКС України м. Київ, р/р 5066, МФО 820172, ).
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_8 :
- прибувати до слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, прокурора, суду за першим викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
У разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника Новороздільського ВП, начальника СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4