Справа № 699/1212/18
Номер провадження № 1-кп/699/52/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський кримінальне провадження № 0000332 щодо обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше несудимого в порядку ст..89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 16.06.2018 року в період часу з 00:00 год. до 00:20 год., отримавши доступ до банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 , та інформацію про код доступу до даної картки, після того як вказану картку передав йому гр.. ОСОБА_10 , в цей же день, о 00:21 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, через банкомат AT КБ «Приватбанк» по вул. Я. Мудрого, 27 м. Корсунь-Шевченківський, діючи з єдиним умислом, двічі підряд здійснив зняття грошових коштів, належних власнику картки, в сумі по 1500,00 грн. щоразу, а в подальшому викрадені кошти витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, вибачився перед потерпілим, щиро розкаявся і показав, що 16.06.2018 року у вечірній час перебував з потерпілим і ОСОБА_10 в особистих справах. Згодом всі разом вирішили поїхати за межі міста. На околиці міста зупинилися на АЗС для заправлення автомобіля пальним. Потерпілий дав ОСОБА_10 банківську картку і назвав її пін-код. Останній заправив автомобіль, але картку не повернув. Через деякий час вони повернулися в м. Корсунь-Шевченківський на Соборну площу. ОСОБА_10 пішов по своїм справам, а він залишився з потерпілим. Згодом став шукати ОСОБА_10 , а коли знайшов, останній віддав йому банківську картку потерпілого, попросив повернути її власнику. Він став шукати потерпілого, але не знайшов. Після цього він вирішив зняти для себе кошти потерпілого через банкомат. Таким чином, знаючи пін-код, який раніше почув, він двічі по 1500 грн зняв гроші з картки.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена показаннями:
-потерпілого ОСОБА_6 про те, що 15.06.2018 року, близько 19.00 год., приїхав до магазину «АТБ» для купівлі продуктів. Біля входу в магазин побачив чоловіка-інваліда без ноги. Пожалівши його він відвіз його додому. Після цього він з вказаним інвалідом пішов в магазин «Корсунь Маркет» за продуктами. Повернувшись до будинку інваліда, познайомився з ОСОБА_8 , а згодом з`явився ОСОБА_10 . Разом вони їздили по місту на його автомобілі, а потім зібралися поїхати за місто. Його автомобіль зламався, а ОСОБА_10 запропонував поїхати на своєму автомобілі, який вони заправили по дорозі. Через короткий час вони повернулися в м. Корсунь-Шевченківський, де на Соборній площі він вийшов з автомобіля. Близько 23.30 год., він поїхав додому. Скориставшись його банківською карткою ОСОБА_10 і ОСОБА_8 зняли через банкомат належні йому кошти.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину в межах пред`явленого обвинувачення на підставі його повного визнання останнім, підтверджується:
-витягом з кримінального провадження № 0000332, згідно якого 19.06.2018 року до ЄРДР внесено відомості про те, що 18.06.2018 року до Корсунь-Шевченківського ВП із заявою звернувся ОСОБА_6 про те, що 15.06.2018 року, близько 23.00 год., в м. Корсунь-Шевченківський, поблизу Соборної площі, невідома особа таємно, шляхом вільного доступу викрала його мобільний телефон та картку «Приват банку», які знаходилися у відчиненому автомобілі (а.п.54 том 1);
-даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2018, згідно якого ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції про вчинення крадіжки особистого майна (а.п. 55 том 1);
-заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу фото знімків з камер спостереження банкомата (а.с.56-60 том 1), на яких видно як ОСОБА_8 вчиняє дії з банкоматом «Приватбанку»;
-випискою по картці «Приват Банка» на ім`я ОСОБА_6 про рух грошових коштів (а.с.61-62), з якої вбачається, 16.06.2018 року були проведені дві трансакції щодо отримання через банкомат коштів по 1500 грн;

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_8 у їхній сукупності, і які у суду не викликають сумніву, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, думку потерпілого про суворість покарання, яку залишив на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.с. 66 том 1).

На обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що вбачається з довідки №99 виданої 05.07.2018 року Корсунь-Шевченківською ЦРЛ (а.с.67 том 1).

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній, а тому останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

З урахуванням характеристики обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлених обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов*язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Завдані збитки на загальну суму 3000,00 грн. не відшкодовані.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1