Справа № 299/1729/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
21.03.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Прийняте рішення суд мотивував тим, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не містить зазначення місця, часу, способу вчинення кримінальних правопорушень, мотиву в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України та за ч.2 ст. 366 КК України в обвинувальному акті відсутній час, місце вчинення злочину, в чому саме полягали незаконні й протиправні діяння обвинуваченого. Крім того, обвинувачення за ч. 2 ст. 366 КК України сформульовано аналогічно формулюванню обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України. А тому, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та повернув його прокурору.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та винести ухвалу про призначення до судового розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 . Вказує, що суд, в порушення вимог КПК України, дав оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого і в оскаржуваній ухвалі не зазначено конкретні порушення вимог ст. 291 КПК України, що допущені прокурором і які стали підставою для повернення обвинувального акту. Апелянт стверджує, що обвинувальний акт, щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення і такий повністю відповідає вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України. Зазначає, що суд, під час підготовчого судового засідання, не повинен вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , оскільки таке підлягає дослідженню під час розгляду кримінального провадження по суті у відповідності до ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу в якому зазначає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, оскільки така є обгрунтованою і законною. Вказує, що суд, при винесенні вказаної ухвали проаналізував зміст обвинувального акту та наведені в ньому доводи сторони обвинувачення. При цьому, жодні докази судом першої інстанції не оцінювалися, оскільки такі відсутні в матеріалах справи, так як до суду було надіслано тільки обвинувальний акт та не надано жодних документів, крім реєстру матеріалів. Прокурор безпідставно зазначив в апеляційній скарзі, що суд вийшов за межі повноважень, при цьому надав оцінку доказам, позаяк прокурор не подавав докази чи матеріали до обвинувального акту, а суд не встановлював доведеність чи недоведеність його вини та обґрунтованість пред`явленого обвинувачення. Судом тільки констатовано, що формулювання обвинувачення за двома статтями КК України являється практично ідентичним та незрозумілим. Вважає, що суд діяв в межах ст. 314 КПК України щодо підготовки справи до судового розгляду.
Крім того, звертає увагу суду на те, що вказаний обвинувальний акт суд вже повертав прокурору з підстав невідповідності нормам КПК України та прокуратурі Закарпатської області знадобилося більше двох місяців для виправлення недоліків і направлення до суду аналогічного за змістом попередньому обвинувального акту, що свідчить про зловживання процесуальними правами. Також вважає, що органами досудового розслідування порушено строки, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України щодо закінчення досудового розслідування, а обвинувальний акт щодо нього, прийнятий та пред`явлений до суду поза межами строку досудового розслідування і право на прийняття такого обвинувального акту у сторони обвинувачення було відсутнє.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора про підтримання апеляційної скарги, прохання про скасування ухвали суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України, зокрема, в порядку ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч.2 цієї статті, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Виклад таких обставин має включати: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета його вчинення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та розмір процесуальних витрат, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Кримінального Кодексу.
Обвинувальний акт цим положенням закону відповідає.
Прокурор виклав фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364 КК України та ч.2 ст. 366 КК України, у яких міститься час, місце, спосіб, форма вини, мотив і мета їх вчинення, вид і розмір шкоди, заподіяної злочином, розмір процесуальних витрат на залучення експерта, вказав, що цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся. Також виклав правову кваліфікацію із зазначенням кваліфікуючих ознак ч.2 ст. 366 КК України та ч.2 ст. 364 КК України як підсумок у формулюванні обвинувачення. В реєстрі матеріалів досудового розслідування, що доданий до обвинувального акту, в достатній мірі зазначено реквізити щодо проведених процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень, відомостей про забезепечення кримінального провадження ( дата, місце проведення, час та інші ).
Твердження суду, що обвинувальний акт не містить обставин де і коли обвинувачений вчинив складання акту опису і арешту майна ( транспортного засобу) від 11.12.2015, в який ним внесено неправдиві відомості, після чого мали місце незаконне вилучення та передача фізичній особі транспортного засобу, що утримувався на арештмайданчику та немає зазначення місця, часу, способу вчинення цих дій, не відповідає фактичним обставинам.
Обвинувальний акт зазначені обставини містить і зміст обвинувального акту за своєю структурою містить твердження про вчинення кримінальних праоопорушень та є зрозумілим і конкретизованим.
Те, що формулювання обвинувачення як за ч.2 ст. 366, так ч.2 ст. 364 КК України у своєму викладі є схожими, на що звернув увагу суд, не дає підстав для повернення обвинувального акту, оскільки фактичні обставини діяння обвинуваченого торкаються одного предмета злочину - транспортного засобу і доведеність складу цих злочинів обвинуваченим, який був державним службовцем, покладено законом на державного обвинувача під час судового розгляду.
Таких недоліків обвинувального акту, які б перешкодили призначити його до судового розгляду, апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд не бере до уваги заперечення обвинуваченого на апеляційну скаргу, та вважає, що ухвала суду як необгрунтована, висновки якої не відповідають фактичним обставинам, на підставі п. 2 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду від 04 лютого 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: