УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0011676 від 2 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365-2 КК України, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0011676 від 2 листопада 2018 року, про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаною квартирою.

Відповідно до клопотання, СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011676 від 2 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365-2 КК України.

Як зазначає прокурор у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що приватний виконавець ОСОБА_4 , зловживаючи повноваженнями, незаконно виставив на торги квартиру АДРЕСА_1 .

Далі, як зазначає прокурор, 3 листопада 2018 року квартиру АДРЕСА_1 , в порядку ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом, а тому, з метою забезпечення її збереження, як речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа-власник майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення даного клопотання, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості по якому внесені 2 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011676, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365-2 КК України.

3 листопада 2018 року старшим слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову щодо визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0011676 від 2 листопада 2018 року квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з урахуванням обставин згаданого кримінального провадження, а також того, що квартира АДРЕСА_1 , цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення її збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

В той же час, слідчий суддя не вбачає підстав для заборони у використанні вказаного майна, оскільки така заборона, відповідно до правил, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, може бути застосована лише у випадках, коли існують обставини, які підтверджують, що незастосування такої заборони може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі майна, а наявність таких обставин в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0011676 від 2 листопада 2018 року, про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0011676 від 2 листопада 2018 року, на квартиру АДРЕСА_1 .

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1