ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/351/18 Справа № 195/1793/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника ТОВ Інтер Еко Технологія адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року по кримінальному провадженню за №0000447,-

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої

вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року задоволено клопотання прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та накладено арешт на майно з забороною посадовим особам, іншим працівникам ТОВ «Інтер Еко Технологія» розпоряджатися та користуватися майном, а саме:
- забетонований плитами під`їзд до АЗС, розташований на земельній ділянці площею 0,0128 га, що знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0280 (ділянка автодороги Н-23);
- забетонований плитами під`їзд до АЗС, паливно-роздавальна колонка «Шельф-100 №12127 зеленого кольору з написами «95», «ДТ» з під`єднаними двома заправними пістолетами, резервуар наземний сірого кольору (резервуар наземний РН1-18/72500), два резервуари наземні білого кольору розмірами 4х1,5 м. з написом «Вогненебезпечно», розташовані на земельній ділянці площею 0,0188 га., що не має кадастрового номеру, та розташована між земельними ділянками з кадастровим номером :03:003:1330 та :03:003:0280;
- об`єкти дорожнього сервісу: павільйон (будинок оператора), наземний резервуар сірого кольору (резервуар наземний РН1-18/72500), частково розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :03:003:1330 площею 0,0064 га.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що прокурором доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям, наведеним у п.4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому накладення арешту на безпосередній об`єкт злочину є доцільним.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить арештоване майно, а також, яким чином могло вказане майно бути використаним, як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України. Зазначає, що не наведено посилання суду, що накладення арешту відповідає критеріям наведеним у п.4 ч.2 ст.167 КПК України. Вказує на те, що матеріали провадження не містять постанови слідчого від 08 листопада 2018 року про визнання майна речовими доказами.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що Томаківським відділенням поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000447 від 17 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом вчинення самовільного зайняття земельної ділянки в санітарній зоні автодороги національного значення в місці з географічними координатами 47.800975, 34.757524 по вул.Центральна, буд. 1А с-ще Томаківка Дніпропетровської області, шляхом розміщення 3 резервуарів наземних для забезпечення діяльності авто-газозаправного комплексу на земельній ділянці з кадастровим номером :03:003:1330.
06 листопада 2018 року слідчим Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 проведено огляд місця події території ділянки місцевості з кадастровим номером :03:003:1330 (розташування блок-пункту АЗС) по вул. Центральна, 1А с-ще Томаківка Дніпропетровської області.
За результатами огляду встановлено: залізобетонний під`їзд до блок-пункту АЗС з боку автодороги Н-23 шириною не менше 15 метрів; бетонний П-образний паркан, що огороджує земельну ділянку на якій розташований блок-пункт АЗС; паливно-роздавальна колонка ІР-54 з написом «Астра» без заправного пістолету; дві металеві ємкості розмірами 4х1,5 з написом «Вогненебезпечно»; приміщення оператора АЗС; паливно-роздавальна колонка «Шельф-100 №12127 зеленого кольору з написами «ДТ», «95» з під`єднаними двома заправними пістолетами; металева ємність для палива сірого кольору; металевий щит для цін на паливо; дві папки з документами щодо діяльності блок-пункту АЗС.
На час проведення огляду вилучене майно перебувало у користуванні ТОВ «Інтер Еко Технологія», так як 17 липня 2018 року між останнім підприємством та Томаківською селищною радою укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту для провадження підприємницької діяльності - розміщення будівель торгівлі. Відповідно до умов договору особистий строковий сервітут встановлюється відносно земельної ділянки кадастровий номер :03:003:1330, площею 64 кв.м., для встановлення тимчасової споруди (будівлі торгівлі) згідно паспорту прив`язки тимчасової споруди.
08 листопада 2018 року слідчим витребувано у Томаківській селищній раді копії рішень відносно земельної ділянки :03:003:1330 та копію паспорту прив`язки згідно договору сервітуту на користь ТОВ «Інтер Еко Технологія».
З наявних документів слідує, що між Томаківською селищною радою Томаківського району та ТОВ «Інтер Еко Технологія» укладено договір особистого строкового сервітуту на розміщення пересувної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Центральна, 1А с-ще Томаківка Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0,0064 га.
08 листопада 2018 року слідчим із залученням спеціаліста у галузі геодезії та застосуванням сертифікованих засобів вимірювальної техніки проведено огляд ділянки місцевості, прилеглої до земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:1330, під час якого виявлено земельну ділянку площею 0,0128 га., розташованої в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0280 (ділянка автодороги Н-23), що має залізобетонний покрив та земельну ділянку площею 0,0188 га., що не має кадастрового номеру і розташована між земельними ділянками з кадастровим номером :03:003:1330 та :03:003:0280, що не має бетонний покрив та на частині якої площею 0,0045 га. розташовані елементи споруд АЗС.
Обладнаний до АЗС бетонний під`їзд з боку автодороги Н-23 та окремі елементи споруд АЗС (дві колонки, дві металеві ємкості з написом «Вогненебезпечно», один наземний резервуар, павільйон (будинок оператора) частково розташовані на земельній ділянці державної та комунальної форми власності, які у власність чи користування ТОВ «Інтер Еко Технологія» не надані.
Таким чином, встановлено факт використання частини земельної ділянки (кадастровий номер: :03:003:0280) з цільовим призначенням 1.14.2 «Землі автомобільного транспорту» площею не менше 0,0128 та земельної ділянки площею 0,0188 га з метою оснащення бетонного під`їзду, розміщення колонок АЗС та встановлення інформаційного стенду АЗС.
Відповідно до постанови слідчого Томаківського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06 листопада 2018 року виявлені та вилучені речі визнано речовими доказами.
Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а саме було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та існують підстави вважати, що незастосування арешту майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб,
Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що слідчим в клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що вказане майно має ознаки речових доказів, в даному кримінальному провадженні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків апеляційного суду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ТОВ Інтер Еко Технологія адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року про накладення арешту на майно з забороною посадовим особам, іншим працівникам ТОВ «Інтер Еко Технологія» розпоряджатися та користуватися майном залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4