Справа № 159/3236/18
Провадження № 1-кп/159/46/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 180 301 100 010 87 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , гр. України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. а саме:
1.16.07.99 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК України із
застосуванням ст. ст. 44, 46 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з відстрочкою виконання вироку терміном на 1 р.;
2. 12.11.99 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. ч. 2, 3 ст. 141 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 р., 07 міс.;
3.17.12.99 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК
України (в ред. 1960 р.) із застосуванням ч. 3 ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 р.;
4. 31.12.03 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 р.;
5.03.07.08 р. Шевченківським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 358 КК
України із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 р., 06 міс. з конфіскацією майна;
6.25.04.13 р. Сарненським райсудом Рівненської області за ч. 1 ст. 391 КК
України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 2 р., 02 міс.
7.26.11.14 Вінницьким райсудом Вінницької області за ч. 1 ст. 391 КК України із
застосуванням ст.71 КК України до 1 р., 02 міс. позбавлення волі; судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку; якому 13.04.17 р. оголошено остаточну підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України в межах об`єднаного кримінального провадження № 120 160 301 100 019 73, що внесено до ЄРДР 15.09.16 р., та яке надійшло на розгляд Ковельського міськрайсуду Волинської області і судове рішення у якому на даний час не набрало законної сили,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи засудженим 03.07.08 р. Шевченківським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності.
Так обвинувачений ОСОБА_6 о 21 год 15.05.18 р., перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_3 , керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, повторно, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_5 , 62 р. н., пакет з грошима в сумі 1 500 грн, та після того, як остання намагалась це майно повернути у своє користування, забираючи у обвинуваченого ОСОБА_6 вказаний пакет, останній, застосовуючи фізичні зусилля, долонями обох рук відштовхнув потерпілу ОСОБА_5 , тим самим застосувавши до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я. У подальшому обвинувачений ОСОБА_6 із розірваного в ході шарпанини пакета дістав пошкоджену пачку цигарок, у якій були грошові кошти в сумі 1 500 грн, заволодів вказаними коштами та залишив приміщення будинку. Вказаними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_4 , 76 р. н., яка є власницею цих коштів, майнову шкоду на вказану вище суму.
Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) не визнав, суду у судовому засіданні 18.07.18 р. показав, що грошей у потерпілої він ніяких не брав. У судовому засіданні 30.07.18 р. показав, що свідок ОСОБА_10 каже неправду у тій частині, що він повинен йому віддати. У судовому засіданні 15.02.19 р. показав, що свою винуватість у інкримінованому йому злочині визнає повністю. Потерпілу ОСОБА_4 та її чоловіка до тієї події, що сталась 15.05.18 р. вдома у потерпілих, він знав давно. Коли вони заїхали до їх спільного знайомого на дачному масиві по вул. Грушевського, він вже там був. 15.05.18 р. його запросила у гості потерпіла ОСОБА_4 , щоб пригостити наркотиками. Коли він підійшов до автомобіля, то ОСОБА_11 та її чоловік на його прохання надати наркотики, сказали, що мають наркотики, але не тут; що у пакеті наркотики та щоб він поїхав разом з ними у с. Колодяжне Ковельського району Волинської області. Він вже раніше був у них вдома. У чоловіка ОСОБА_11 був непрозорий пакет чорного кольору, але він зрозумів, що наркотики у цьому пакеті. Коли вони приїхали у с. Колодяжне Ковельського району Волинської області, він побачив, що свідок ОСОБА_10 виходить з автомобіля і приховує пакет. Він зрозумів, що у пакеті наркотики. Свідок ОСОБА_10 з цим пакетом ішов геть, тому він пішов разом з ним у будинок. ОСОБА_11 тримала йому таксі за негласною домовленістю. А пригощав його наркотиками - чоловік ОСОБА_11 . У будинку він зайшов у кімнату, але свідок ОСОБА_10 віддав цей пакет в руки своїй матері, сказавши йому почекати за дверима. Він же зайшов у кімнату разом з ним. Мати, яка лежала у ліжку, тримала у руках цей пакет пару секунд і не розуміла, чому їй його дали. Чоловік ОСОБА_11 стояв і чекав, що він піде з кімнати. Тому цей пакет він і забрав, сказавши матері, що це - не її. Він забрав із пакета, у якому були пластикові банки 6 шт., різні пакетики 18 шт, з наркотиками - лише наркотики. Грошей там не було, або він їх там не побачив. Там же були і пачки цигарок. Він взяв у руки лише те, що йому було потрібно, та поклав у кишеню штанів. Потерпіла ОСОБА_5 закричала: «Поліція, поліція!», зрозумівши, що це наркотики, їй лише не сподобалось, що він зайшов у її кімнату. Тому він і сказав ОСОБА_11 : «Яка поліція?». Таксі було на вулиці. З таксистом він розраховувався власними коштами. У подальшому обвинувачений показав, що свою винуватість у повному обсязі обвинувачення визнає. Не заперечує, що у тому пакеті, що він вирвав з рук потерпілої ОСОБА_5 та серед забраного ним гроші, про які зазначено у обвинувальному акті, були. Однак зазначає, що він тоді був неадекватний, так як вживав наркотики. Він не пригадує, але допускає, що штовхнув потерпілу ОСОБА_5 та забрав у неї кошти. Свої показання він змінював тому, що погано пригадує події. У судових дебатах зазначив ще раз, що свою винуватість визнає у повному обсязі, розкаюється у скоєному. У останньому слові зазначив, що свою винуватість визнає повністю та просить його суворо не карати.
Однак винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), за винятком розміру суми грошових коштів, що обвинуваченим відкрито викрадено у потерпілої ОСОБА_5 , повністю підтверджується показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами, що зібрані у справі, а також - частково - показаннями самого обвинуваченого у тій їх частині, що він, дійсно, 15.05.18 р. прибув разом з потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_10 до них додому; зайшовши у будинок за останнім; побачивши, що той передав наявний у нього пакет чорного кольору своїй матері - потерпілій ОСОБА_5 , вирвав останній з рук цієї потерпілої та з розірваного під час шарпанини, що виникла між ним та цією потерпілою і свідком ОСОБА_10 , пакета, з коробки з - під цигарок відкрито забрав те, що там було, і не заперечує, що, можливо, - грошові кошти, при цьому, можливо, штовхнувши потерпілу ОСОБА_5 ..
Потерпіла ОСОБА_5 18.07.18 р. суду показала, що потерпіла ОСОБА_4 є її невісткою. Обвинуваченого раніше вона бачила. Вона 15.05.18 р. перебувала вдома, готувалась лягати спати, переодяглась. Біля 21 год. у кімнату зайшов її син та сказав, що віддає їй трохи грошей, що заборгував їй, так як заробили на медові; надав їй у руки невеликий пакет чорного кольору. Вона не встигла роздивитись, що у пакеті. У кімнату через 1 чи 2 хв. після сина відразу раптово увірвався, ускочив обвинувачений та відразу винувся до неї і став шарпати за той пакет, що був у її руках, забирати та рвати його. У обвинуваченого із її сином виникла перепалка за той пакет, кожен шарпав того пакета до себе. Вона піднялась із ліжка, щоб розборонити їх і стала забирати пакета. Вона почала кричала синові: «Кого ти привів у хату?». Обвинувачений штовхнув її руками на ліжко і вона стала падати, вдарилась головою об ліжко, стіну. Вона має інвалідність, себе почуває дуже погано. Так як суперечка між обвинуваченим та її сином за пакет не припинялась, вона вибігла на вулицю по допомогу і покликала у будинок свого чоловіка, сказала останьому, що у будинку щось відбувається. Потім вона дізналась, що у пакеті було 2 чи 3 пачки цигарок, а у одній з порожній пачок - були гроші. Моменту, коли пакет розірвався і впав на підлогу, вона не бачила. Вона вибігла у коридор з кімнати і стала викликати поліцію, кричати. Обвинувачений вийшов з будинку, забравши гроші, суми яких вона на той момент не знала, але бачила, що верхньою купюрою була 100. Обвинувачений вибіг на вулицю до машини, а вона слідом за ним. Вона стала кричати обвинуваченому: «Що ти робиш?!». Обвинувачений казав: «Яка там поліція!». Потерпілій ОСОБА_4 , яка була у машині, вона кричала «Куди, куди?! Чому ти відпускаєш? Він гроші забрав!». Невістка вийшла з таксі, а обвинувачений поїхав у ньому. Вона сварилась із невісткою та сином з приводу того, кого вони привезли, так як вони приїхали разом з обвинуваченим на таксі. Тоді їй син та невістка повідомили, що у пакеті були гроші в сумі 1 600 грн. Син їй повідомив, що обвинувачений надірвав того пакета та у одній з пачок з під цигарок знайшов ці гроші і забрав. Син з невісткою сказали, що обвинувачений їх знайомий, сів до них у таксі; вони їхали з ним, невістка тримала таксі для того, щоб його відпровадити назад; коли він пішов у хату, то подумали, що для того, щоб поговорити. Потім вона, зайшовши у кімнату, дійсно, бачила на підлозі розірвані пачку чи пачки цигарок, пакет. Як був тоді одягнутий обвинувачений, вона не пригадує. Обвинуваченого вона простила. Збитки їй не відшкодовано. До неї приїздила особа, яка назвалась дружиною обвинуваченого та пропонувала відшкодувати гроші, але вона погодилась отримати гроші лише у присутності слідчого. Ця особа пропонувала дати їй більше грошей, але просила змінити показання, сказавши, що її син був винуватий обвинуваченому гроші. На цей вона не погодилась і відшкодування вона не отримувала. Бажає, щоб їй було повернуто викрадені кошти. У питанні міри покарання винуватому покладається на розсуд суду.
Показаннями цієї потерпілої спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він її в той момент, коли відібрав з рук пакета, якого їй дав її син, не штовхав, так як вона лежала на ліжку; а також ті, що обвинувачений не бачив, що з пакета забрав грошові кошти. Зокрема, ця потерпіла переконливо ствердила як те, що її син повідомив, що у пакеті грошові кошти, так і те, що коли пакет було розірвано під час шарпанини у кімнаті, то обвинувачений забрав з пачки з під цигарок саме гроші; обвинувачений вийшов з будинку, забравши гроші, зокрема, з купюрою номіналом 100 грн.
Показання потерпілої ОСОБА_5 повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ..
Так потерпіла ОСОБА_4 18.07.18 р. суду показала, що потерпіла ОСОБА_5 її свекруха, з обвинуваченим вона знайома. 15.05.18 р. вона з чоловіком свідком ОСОБА_10 - заробили гроші на медові в сумі біля 2 500 грн. Роботодавець ОСОБА_13 заплатив їм зарплату, з якої вони якусь частину віддали як борг; витратили на цигарки; взяли таксі, щоб їхати додому. Вона з чоловіком були винуваті кошти у т. ч. і свекрусі, тому зароблені гроші віддавали останній. Гроші були у її чоловіка в руках, у пакеті чорного кольору: придбавши 3 пачки цигарок, її чоловік, за звичкою, не маючи гаманця, із однієї пачки вийняв цигарки та поклав у неї - гроші. Точної суми коштів вона не знає. Так як один із її знайомих на ім`я ОСОБА_14 зателефонував та попросив її придбати йому пачку цигарок, завезти по дорозі, то вони завезли цьому знайомому цигарки. Вона також мала намір віддати останньому частину грошового боргу. Коли вони їхали у таксі, то гроші були у її чоловіка. Коли вони заїхали до цього знайомого, який проживає біля ветлікарні, там був обвинувачений. Вона на вулиці віддала своєму знайомому цигарки та 100 грн як частину боргу, придбала річ за 100 грн купюрами номіналом по 100 грн, про яку не може повідомляти нині та яку поклала собі у кишеню. До цього знайомого вона зверталась, в основному, тоді, коли мала матеріальну змогу. Обвинувачений також вийшов на вулицю. Вона пішла назад до таксі, а обвинувачений - наздогнав її та запитав, куди вони їдуть. Вона сказала, що вони їдуть додому. Обвинувачений пішов за нею і сів до них у машину на заднє сидіння біля її чоловіка, сказав, що поїде з ними. Вона подумала, що обвинувачений поїде цим же таксі назад, коли вони приїдуть додому. Бажання спілкуватись з обвинуваченим тоді у неї не було. Обвинувачений раніше бував у них вдома. Він вийшов за її чоловіком, сказавши, що хоче чи то поговорити, чи то щось сказати. Коли вони приїхали у двір, її чоловік вийшов з машини з пакетом з грішми та сказав, що зараз прийде. Вона залишилась у таксі, щоб затримати таксі для обвинуваченого, так як вже був пізній час і доїхати назад вже не було б чим. За таксі її чоловік вже розрахувався ще тоді, коли вона заходила до свого знайомого ОСОБА_15 . Обвинувачений зайшов у будинок відразу за її чоловіком. Відразу, орієнтовно, через 4 хв. після цього обвинувачений вийшов з будинку. Через 2 3 хв. вибігла її свекруха і сказала, щоб викликати поліцію, так як там бійка; хлопець гроші викрав. Потім вийшов і свекор. Чоловік надвір не виходив. Вона вийшла з автомобіля. Обвинувачений підійшов до таксі, сказав: «Олено, яка поліція!», сів та поїхав. Вона з огляду на їх нормальні стосунки, не думала, що таке могло статись. Коли вона зайшла у будинок, то свекруха розповіла їй, що сталось. Вона зателефонувала таксистові, сказала, що обвинувачений забрав у них гроші. Таксист дав обвинуваченому трубку. Вона запитала обвинуваченого, навіщо він таке зробив. Потім вона ще телефонувала, але таксист сказав, що обвинувачений вже вийшов. Коли обвинувачений поїхав, вона зайшла у будинок та запитала чоловіка, що сталось і той сказав, що обвинувачений гроші викрав. Вона через відчинені двері у кімнаті своєї свекрухи бачила розкидані зламані цигарки, клапті пакета, пом`яті цілі пачки. Чи вживав обвинувачений наркотичні речовини, їй не відомо. Вона ж колись була залежною. Обвинуваченому вона з чоловіком нічого не мали віддавати. Коли у Апеляційному суді Волинської області вирішувалось питання по запобіжному заходові щодо обвинуваченого, то за кілька днів до цього вона у м. Ковелі Волинської області разом з її чоловіком зустріли спільного знайомого. Двоє чоловіків, один з яких - на ім`я ОСОБА_16 , їй погрожували зброєю і вимагали змінити показання і показати, що вона з чоловіком була винувата обвинуваченому гроші. Потім її відвезли у м. Любомль Волинської області до дружини обвинуваченого і сказали, що там вона буде до суду і поїде у м. Луцьк, де змінить показання, а її чоловік - буде перебувати у іншому місці. Дружина ж обвинуваченого хотіла з нею лише поговорити. Там вона пробула 2 дні, так як можливості поїхати додому тоді у неї не було. У Апеляційний суд вона поїхала не з власної волі. Після того як прокурор запитала, на якій підставі вона знаходиться у Апеляційному суду, вона по телефону сказала чоловікові, що вона у м. Луцьку; що вони казали їй взяти ще іншу потерпілу у справі, щоб і вона змінила показання і її підтримала, то її чоловік про це повідомив у поліцію. Судове засідання тоді не відбулось і показань вона не змінила. Додому з м. Луцька вона поїхала з власної волі. Не настоює на суворому покаранні винуватої особи.
Показаннями цієї потерпілої спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він був запрошений додому до потерпілих для вживання наркотиків; що потерпіла ОСОБА_4 та її чоловік мали щось обвинуваченому віддавати. Її ж показаннями повністю стверджуються показання потерпілої ОСОБА_5 у тій їх частині, що остання після викрадення обвинуваченим пакета з грішми, вибігла з будинку за обвинуваченим та викликала поліцію. Ця потерпіла також ствердила, що після того, як обвинувачений поїхав на таксі, вона віразу ж вживала заходів, щоб зв`язатись з ним по телефону та повідомила таксиста свідка ОСОБА_17 , що обвинувачений викрав гроші. На наступний день вона також повідомила свідкові ОСОБА_18 , що у неї було викрадено гроші.
Свідок ОСОБА_10 30.07.18 р. суду показав, що потерпіла ОСОБА_5 його матір, а потерпіла ОСОБА_4 його дружина, обвинуваченого він знає. Він із дружиною заробив деякі кошти. Отримали вони 2 500 грн. купюрами по 100 та 50 грн., була 1 купюра 200 грн, якою він розрахувавс із таксистом. Купюри по 100 грн, а всього 1 500 грн він відразу заховав, щоб віддати матері, а ті, що по 50 відклав тратити. З цих коштів вони роздали деякі борги, придбали цигарок, викликали таксі та ще заїхали у одне місце до знайомого на ім`я ОСОБА_14 , щоб також розрахуватись частково за борги, де дружина залишила всього 200 грн, так як придбала там деяку речовину. Те, що придбала дружина, по дорозі додому знаходилось у неї і він про це знав. Коли дружина поверталась до автомобіля, за нею у автомобіль прибіг і ускочив обвинувачений; сів біля нього, став розмовляти з його дружиною з приводу придбаної нею речовини, щоб поділити її на двох. Але дружина відмовила. Вони сказали обвинуваченому, що їдуть додому. Обвинувачений їм не повірив. Він мав пакет, у якому були гроші купюрами по 100 грн в сумі 1 500 грн у пачці з - під цигарок, які мав віддати матері як борг. У руках він тримав 100 120 грн здачі з розрахунку за таксі, які з його рук висмикнув обвинувачений і залишив собі. Він сказав обвинуваченому, що це гроші за проїзд, хоча на той момент він з таксистом вже розрахувався. Коштів, що були у пакеті, обвинувачений не бачив. Розмови у автомобілі під час руху про гроші не було. Коли вони приїхали додому, він хотів зайти у хату і непомітно віддати гроші матері. Тому він вийшов з автомобіля, сказав почекати і що він зараз вийде. Обвинуваченого в гості вони не запрошували. Коли він дав матері пакет і сказав, що це те, що він їй заборгував, то обвинувачений, заскочивши у кімнату, будучи позаду нього, вирвав пакет з рук його матері. Добровільно матір пакета не віддавала. Вона стала вставати, почала кричати: «Що це таке?, хто це такий?». Коли вони пакет шарпали, то обвинувачений штовхнув матір. Він виривав пакет з рук обвинуваченого і вони стали шарпати пакет туди сюди, пакет порвався, пачки з цигарками порвались і цигарки висипались. Обвинувачений вирвав саме ту пачку, де були кошти, які стирчали з пом`ятої та порваної пачки з - під цигарок; вирвав їх з пачки, а пачку - кинув та вибіг. Забіг вітчим та також почав кричати. Він присів біля матері, з якою сталась істерика. Дружина казала йому, що залишилась у таксі, щоб обвинувачений поїхав додому. Вона ж потім телефонувала до таксиста. Матір наступного дня повідомила у поліцію. При розгляді питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, його дружина пропала та її не було 3 дні вдома. Вона зателефонувала, що у суді і що буде писати апеляцію. Він не знав, як поступити, щоб їй не нашкодити. Йому зателефонував слідчий ОСОБА_19 і повідомив, що його дружина хоче на себе написати і якщо вона напише, то її посадять за неправдиві показання. Він цього не підтримав. У поліцію з цього приводу телефонувала його матір, повідомила, що його дружина у м. Луцьку під тиском пише заяву. Потім його дружина повідомила, що вона поїхала у м. Луцьк писати заяву не добровільно; що на неї чинився психологічний тиск і вона сприяла її звільненню поліцією. Будучи допитаним надалі у відсутності обвинуваченого, який чинив перешкоди під час його допиту, цей свідок також показав, що він обвинуваченого побоювався та боявся за пакет з грошима, так як знав, що той може відібрати гроші.
Показаннями цього свідка спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він був завпрошений свідком ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_4 до них додому для вживання наркотиків, та що він йому повідомляв, що у його пакеті наркотики. Свідок ОСОБА_10 переконливо ствердив, що вириваючи пакет з грішми з рук його матері обвинувачений, коли та почала вставати з ліжка, штовхнув потерпілу, а потім, шарпаючи пакет, забрав саме грошові кошти з пачки з під цигарок.
Свідок ОСОБА_12 30.07.18 р. суду показав, що потерпіла ОСОБА_5 його дружина, потерпіла ОСОБА_4 дружина його сина (пасинка). Він у травні 2018 р., до 20 х чисел, під вечір був на подвір`ї будинку, коли під`їхало таксі, в`їхавши передком у двір. Невістка сиділа у машині. Першим з таксі вийшов син з пакетом чорного кольору у руках і прискореним кроком пішов у будинок. Відразу за сином з автомобіля вийшов обвинувачений і швидким кроком, щось вигукуючи про долю, пішов слідом за сином. Він хотів притримати обвинуваченого, так як той став кричати: де моя доля, але той сказав, що він - друг. Син сказав обвинуваченому почекати та що він зараз вийде. Він же пішов у своїх справах. Через 2 3 хв. вийшла з будинку його дружина, покликала його у будинок, почала кричати. Він побачив у кімнаті порвані пачки цигарок, цигарки. Він хотів взяти обвинуваченого, який виходив з будинку, за плечі, але останній штовхнув його і він вдарився боком у тумбочку. Обвинувачений зразу побіг. У руках обвинуваченого він бачив порвані цигарки. Його син був у кімнаті. Його дружина стала кричати, сказала викликати поліцію. Обвинувачений сів у машину і поїхав. Його дружина сказала йому, що обвинувачений у неї з рук вирвав гроші, штовхнув її на диван.
Показаннями цього свідка спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він забрані ним наркотики поклав у кишеню, так як цей свідок показав, що у руках у обвинуваченого, коли той виходив із будинку, він бачив порвані цигарки. Показаннями цього свідка стверджуються показання обох потерпілих, зокрема, потерпілої ОСОБА_5 у тій їх частині, що обвинувачений штовхнув її під час заволодіння грошовими коштами; а також показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_17 стосовно поведінки обвинуваченого до потрапляння його у будинок та після того, як він вийшов з будинку.
Свідок ОСОБА_17 30.07.18 р. суду показав, що потерпілій ОСОБА_4 та її чоловікові він надає послуги таксі; обвинуваченого він знає візуально. О 15 16 год., точного часу він пригадати не може, півтора місяці тому його як таксиста викликала на привокзальну площу жінка на ім`я ОСОБА_11 . Сіла вона у таксі з чоловіком. У них був якийсь порожнього вигляду пакет чорного кольору, вмісту якого він не знає. По дорозі, як він пригадує, ОСОБА_11 розрахувалась з ним за таксі в сумі 120 грн, здачу біля 10 грн брати не захотіла. Вони проїхались по місту і поїхали у с. Колодяжне Ковельського району Волинської області. По дорозі по вул. Грушевського - вони завернули на дачний масив і він чекав її там біля 10 15 хв.. Вийшла назад вона разом з обвинуваченим: спочатку ОСОБА_11 позаду обвинувачений - сіли у автомобіль. Він постояв ще біля 2 хв. і запитав, чи точно вони їдуть - всі і ОСОБА_11 , яка сиділа попереду, сказала, що їдуть - всі. У автомобілі обвинувачений казав ОСОБА_11 про борг. Коли приїхали на місце, заїхали біля 4 м за ворота двору, де живе ОСОБА_11 , то вона з обвинуваченим залишилась у автомобілі, щось розповідала йому про штучний мед, якого вони продали 30 кг, та шишки; а її чоловік вийшов. Вийшов і обвинувачений. Коли обвинувачений повернувся, то сказав йому: «Їдемо в Ковель.», ОСОБА_11 вийшла, а обвинувачений сів і вони поїхали. Він запитав у обвинуваченого, чи їде ще хтось та останній сказав, що "н"і. Відразу - через 2 хв. - ОСОБА_11 зателефонувала до нього, щоб він дав обвинуваченому трубку. Вони про щось поговорили біля 15 сек. і обвинувачений сказав ОСОБА_11 , що "зараз я йду до тебе навпростець" і вийшов відразу на центральній асфальтованій Ковельській дорозі біля продуктового магазину та сказав його не чекати; перейшов дорогу в сторону ларка. За дорогу назад у м. Ковель Волинської області з ним ніхто не розраховувався. Того вечора ОСОБА_11 передзвонювала йому ще двічі, питаючи, чи поряд з ним є обвинувачений; хотіла, щоб він дав тому трубку. Він сказав, що обвинувачений вийшов відразу ж. Він зрозумів, що у них щось трапилось. Згодом ОСОБА_11 йому сказала, що його будуть викликати у поліцію.
Показаннями цього свідка спростовуються показання обвинуваченого у тій їх частині, що він дорогу назад на таксі із с. Колодяжного Ковельського району Волинської області оплатив з власних коштів. Показаннями цього свідка у повній мірі стверджуються показання потерпілої ОСОБА_4 у тій їх частині, що відразу після того як обвинувачений поїхав від її будинку на таксі, вона телефонувала свідкові як таксистові, намагаючись зв`язатись по телефону з обвинуваченим, а у подальшому телефонувала ще настійно та неодноразово саме з цією метою.
Свідок ОСОБА_18 14.03.19 р. суду показав, що потерпіла ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_10 працювали у нього на зборі лікарських шишок і заробили гроші - зарплату. О 20 год. 15.05.18 р. ОСОБА_10 попросив у нього 100 доларів їх з дружиною зарплати і терміново, так як мав намір встигнути на потяг і їхати у с. Колодяжне Ковельського району Волинської області. Шевчуки пішли у сторону привокзальної площі. На наступний день - 16 числа - прийшла потерпіла ОСОБА_4 і повідомила, що у неї викрали гроші, що їх хтось вихопив у матері. Згодом його викликали у поліцію. Йому пізніше стало відомо, що Шевчуки тоді поїхали на таксі.
Показаннями цього свідка підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 у тій їх частині, що о 20 год. 15.05.19 р. вони отримали від нього грошові кошти як заплату в сумі 2 500 грн, а вже 16.05.19 р. потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що гроші у неї викрадено.
Аналізуючи показання обвинуваченого, суд враховує, що вони є непослідовними та суперечливими. Так обвинувачений спочатку показав, що його потерпіла ОСОБА_4 запросила пригостити наркотиками, а потім зазначив, що і чоловік останньої також. Обвинувачений показав, що йому ці ж особи повідомили, що наркотики у пакеті, що є у свідка ОСОБА_10 , зазначивши, що він здогадався, шо у пакеті наркотики, вказуючи, разом з тим, що свідок ОСОБА_10 , виходячи з автомобіля біля будинку, приховував від нього цей пакет. Тому суд вважає, що обвинувачений надав такі пояснення саме з метою уникнути відповідальності за скоєне і його показання не свідчать ні про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, ні про щире розкаяння у скоєному.
При цьому суд враховує, що свідок ОСОБА_10 показав, що він у пакет чорного кольору, який віддав своїй матері вдома 15.05.18 р., відклав суму 1 500 грн, а не 1 600 грн, як це інкриміновано обвинуваченому. Тому суд вважає за необхідне визначити суму відкрито викрадених обвинуваченим коштів саме в розмірі 1 500 грн, вважаючи саме цю суму доведеною та такою, що належно стверджена у судовому засіданні.
Крім того, винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю доводиться також матеріалами кримінального провадження, а саме:
-протоколом огляду місця події від 16.05.17 р. з фототаблицями (а. с. 33 - 36), згідно з
яким було оглянуто подвір`я та будинок за адресою: АДРЕСА_3 , де у одній з кімнат виявлено ліжко, диван та під час цієї процесуальної дії свідок ОСОБА_10 добровільно видав поліції пошкоджений пакет поліетиленовий чорного кольору та пошкоджену коробку з під цигарок марки "Rothmans";
- протоколом огляду речей від 16.05.18 р. з фототаблицями (а. с. 36 - 38), згідно з яким було оглянуто вилучені під час огляду місця події 16.05.18 р. по місцю проживання потерпілих пакет та пачку з під цигарок, що пошкоджені.
Тому суд, повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.
Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винуватого у їх сукупності; те, що ним вчинено тяжкий злочин.
Щодо обвинуваченого суд враховує те, що останній раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т. ч. за умисні корисливі злочини, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість; з місця позбавлення волі був звільнений не так давно, однак, знову став на злочинний шлях, що свідчить про його стійку схильність до вчинення правопорушень; він не працює та не має доходу, хоча має на утриманні неповнолітню дитину та є працездатного віку; за місцем реєстрації місця проживання він характеризується виключно позитивно (а. с. 49); стан його здоров`я (а. с. 46 - 48) те, що обвинувачений з 2018 р. перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу опійної наркоманії; згідно з атом наркологічної експертизи № 271 від 03.06.18 р. страждає наркоманією (наркотичною залежністю) і потребує примусового протинаркоманійного лікування терміном на 12 міс., що йому не протипоказане; що потерпілим шкода, завдана злочином, не відшкодована, але останні не настоюють на суворому покаранні обвинуваченого, про що подано суду як письмову заяву потерпілою ОСОБА_5 (а. с. 73), так і зазначено усно потерпілою ОСОБА_4 у судовому засіданні.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства. Підстав для застосування ст. ст. 75, 69 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку у законну силу слід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з дати його затримання в порядку ст. 208 КК України - з 16.05.18 р. (а. с. 5, 6, 20, 21).
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 06 (шість) місяців.
Строк відбування покарання рахувати з дати затримання обвинуваченого в порядку ст. 208 КК України - з 16.05.18 р. (а. с. 5, 6, 20, 21).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.
Речові докази у справі пошкоджені поліетиленовий пакет та пачку з - під цигарок, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.
Головуючий:ОСОБА_1