Справа № 359/3865/18
Провадження №1-в/359/274/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах засудженого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.01.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, який відбуває покарання у ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)»,

про звільнення засудженого від покарання за хворобою,

в с т а н о в и в :
18.05.2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_10 про звільнення засудженого від покарання за хворобою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_10 є учасником бойових дій та страждає на ряд гострих і хронічних захворювань та потребує госпіталізації до хірургічного відділення з метою оперативного лікування. У зв`язку з цим захисником засудженого ОСОБА_10 22.03.2018 у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» направлено адвокатський запит до Державної установи «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб імені Л.В. Громашевського Національної академії медичних наук України» з проханням надати інформацію щодо його обстеження та лікування в цій медичній установі. У відповіді на адвокатський запит від 15.05.2018 № 184 керівництво зазначеної установи за згодою ОСОБА_10 повідомило, що останній перебуває на диспансерному обліку в ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМИ України» з 15.02.2016 з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV (СД4

Захисники засудженого в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 також зазначив, що ОСОБА_10 захворів на ВІЛ/СНІД ще до скоєння злочину, однак твердження прокурора в судових засіданнях про те, що він знаючи про невиліковну хворобу вчинив особливо тяжкий злочин, є повністю безпідставним. ОСОБА_10 не скоював якогось заздалегідь спланованого злочину, щоб мав час чи змогу усвідомлювати, осмислювати скоєння злочину, він скоїв вбивство захищаючи свою матір від озброєного нападника. ОСОБА_10 крім хвороби на ВІЛ(СНІД) також хворіє на гепатит «С». Медична допомога яка надавалась ОСОБА_10 в умовах позбавлення волі, не може вважатися адекватною, бо за час перебування в місцях несвободи, в нього з`явились ряд нових хвороб, і загальний стан його здоров`я постійно погіршується, і загрожує його життю. Звільнення від відбування покарання за хворобою є результатом дії принципів гуманізму та обґрунтованості виконання покарань, оскільки застосування покарання щодо особи, яка захворіла на психічну хворобу, не має відповідного виправного ефекту, а інша тяжка хвороба засудженого може невиправдано посилити каральний ефект і завдати йому зайвих страждань. Враховуючи, що стан медичного забезпечення засуджених на сьогодні є вкрай низьким, їх звільнення за хворобою необхідно розглядати скоріше як необхідність, пов`язану з неможливістю забезпечення належного лікування в колоніях. Застосування цієї підстави звільнення повинно мати більш гуманне забарвлення й основним критерієм, за яким відбувається оцінювання можливості звільнити особу, необхідно розглядати фізичний стан засудженого та можливість зберегти його здоров`я, а також забезпечення безпеки для інших засуджених і персоналу колонії.

Прокурор, представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та засуджений в судове засідання, яке відбулося 19.11.2018 року не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» начальником медичної установи більше десяти років. Згідно висновку спеціалізованої комісії від 25.10.2018 року при Бучанській ВК-85 у ОСОБА_10 виявлені захворювання, які підпадають під перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. На даний час ОСОБА_10 знаходиться на стаціонарному лікуванні в лікарні при ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)». Два роки назад ОСОБА_10 став на облік, його стан здоров`я з того часу погіршився, вірус прогресує та вбиває повільно. Йому встановлена інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, це стадія остання. У ОСОБА_10 менше двох сот клітин імунітету. На даний час до маючих хвороб ОСОБА_10 приєднались хвороби, які він отримав під час виконання військового обов`язку, а саме кандидоз, тремтіння рук. Лікування ОСОБА_10 отримує за рахунок держави. Профільне захворювання необхідно лікувати в профільному стаціонарі, в профільному медичному закладі, там де є лікарі, в яких є лабораторія, які постійно працюють в даному напрямку, над такими захворюваннями як у ОСОБА_10 . В лікарні при ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» цього не буде принаймні найближчі сто років. ОСОБА_10 приїхав до нього в лікарню двадцять сім місяців назад, він приймав його сам. При ОСОБА_10 була медична картка. В медичній картці ОСОБА_10 були виписки з мокрими печатками лікарні ОСОБА_12 . Лікарня Громашевського це профільна лікарня, це інститут високої кваліфікації, яка займається ВІЛ інфекціями. ОСОБА_10 коли був взятий під варту, в нього була встановлена IV клінічна стадія ВІЛ. За допомогою організації «Сто відсотків життя» ОСОБА_10 провели обстеження, і даний діагноз у ОСОБА_10 був підтверджений. Потім по вимозі суду ОСОБА_10 відправили в Бучанську ВК-85 для проведення обстеження, діагноз підтвердився. У ОСОБА_10 є ВІЛ інфекція, яка прогресує, її не можна зупинити. Дану інфекцію можна призупинити знаходячись в профільному закладі. Життя продовжити можна, але вилікувати дану інфекцію не можливо. Дана хвороба носить прогресуючий характер. ОСОБА_10 не може працювати, оскільки в нього швидка втомленість, це пов`язано з вибуховою хвилею. Їхня установа не може здійснити комплекс заходів, які потрібні ОСОБА_10 . Засуджений ОСОБА_13 тиха та спокійна людина. Агресії у ОСОБА_10 не має, він не є злісним порушником. У разі звільнення засудженого з під варти, він не може сказати, чи засуджений зможе адаптуватися в суспільстві, оскільки потрібна реабілітація. Смерть від ВІЛ не наступає, наступає смерть від хвороб, які переслідують ВІЛ інфікованого. Їхня установа не може забезпечити дієтичне харчування ОСОБА_10 . Засудженому ОСОБА_10 встановлена друга група інвалідності по життєво. Всіх засуджених в Україні з такими хворобами відправляють в Бучанську ВК-85 на обстеження. На двадцять один день вони можуть відправити ОСОБА_10 в Бучанську ВК-85 на лікування, але засуджений може повернутися з додатковими хворобами. Він не може сказати, чи в Бучанській ВК-85 перебувають такі засуджені з такими хворобами як у ОСОБА_10 . На момент винесення вироку у ОСОБА_10 була четверта стадія клінічна. Коли приїхала жінка з експертної установи проводити експертизу, яка була призначена судом, побачивши засудженого ОСОБА_10 відразу сказала, що в нього третя стадія клінічна. Дана жінка проводила огляд ОСОБА_10 . В профільному закладі ОСОБА_10 поставили четверту стадія, то з четвертої стадії, третя ніяк не може бути.

Заслухавши пояснення захисників засудженого, свідка, дослідивши матеріали поданого клопотання, висновок експертів, суд приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_10 виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 537 та п.1 ч.2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, за клопотанням (поданням) засудженого, органу або установи виконання покарань, має право вирішувати питання про його звільнення від покарання за хворобою.

Згідно з ч.5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

У відповідності до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнення від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Підставою звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого, що передбачено ст. 152 КВК України.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.01.2017 року за результатами розгляду кримінального провадження №0000125 (справа №737/900/16-к) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.06.2017 року вищевказаний вирок Чернігівського районного суду м. Чернігова залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_10 відбуває покарання в Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)»

По місцю відбування покарання засуджений характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня.

Згідно висновку комісії експертів від 17.08.2018 року (а.с. 164-184), при обстеженні пацієнта членами комісії експертів на підставі ухвали про призначення судово-медичної експертизи, у засудженого виявлено ВІЛ - інфекція, III клінічна стадія (СД4 № 5253 від 25.07.18р. - 20%, 437 кл.). Рецидивуючий кандидоз слизової оболонки порожнини рота. Хронічний вірусний гепатит С? (Ab-HCV-IgG-IgM виявлені). Астено-невротичний синдром. Генералізована лімфоаденопатія специфічного (ВІЛ) ґенезу. Інтоксикаційний синдром. Діарейний синдром. Хронічний холецистит, ст. нестійкої ремісії. Загальний стан здоров`я ОСОБА_10 на момент його огляду 24.07.2018 року може бути розцінений як задовільний, що не потребує негайного «…стаціонарного (чи іншого) лікування».

ОСОБА_10 рекомендовано: дообстеження для виключення активного туберкульозу за допомогою рентгенографії органів грудної порожнини, УЗД органів черевної порожнини або комп`ютерної томографії органів грудної та черевної порожнини, так як за даними скринінгової анкети випадок підозрілий на туберкульоз; для встановлення фази вірусного гепатиту С провести ПЛР крові РНК НСУта фібросканування або еластографію печінки, за умови позитивного результату ПЛР; враховуючи можливий токсичний вплив EFV в схемі антиретровірусної терапії на центральну нервову систему, розглянути можливість заміни компонента EFV (Ефавіренз) на DTG (Долутегравір) або LPV/rtv (Алувіа).

У ОСОБА_10 на момент його огляду членами комісії експертів з урахуванням проведених лабораторних досліджень перебіг наявних у нього захворювань не підпадає «Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення судженого від подальшого відбування покарання» (додаток 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572).

В матеріалах справи міститься висновок спеціалізованої комісії від 25.10.2018 року при Бучанській ВК-85 відповідно до якого у засудженого виявлено інфекцію вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, виражена імуносупресія (

Консультований: лікар інфекціоніст від 11.10.2018 року: ВІЛ інфекція IV клінічна стадія, виражена імуносупресія (СД4

Отримує лікування: антиоксиданти, гепатопротектори, ферменти, протигрибкові препарати ВААРТ, спазмолітини, симптоматична терапія.

Висновок ЛКК: встановлений діагноз підпадає під «Перелік захворювань. Які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 1348/572 від 15.08.2014 року, зі змінами згідно пунктом 2.1.

Відповідно до листа № 184 від 15.05.2018 року ОСОБА_10 перебуває на диспансерному обліку в ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Грамашевського Національної академії медичних наук України» з 15.02.2016 року з діагнозом: ВІЛ інфекція, клінічна стадія IV (СД4

З цього приводу, слід зазначити, що в спільному наказі Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6, яким затверджено Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, зазначено в розділі № 2 Інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД): п.2.1. ВІЛ-інфекція. Стадія вторинних захворювань, III Б: прогресуюча втрата маси тіла більше 10 %, незрозуміла (нічим не пояснювана) діарея або пропасниця більше 1 місяця, лейкоплакія, повторні або стійкі бактеріальні, грибкові, вірусні, протозойні ураження внутрішніх органів (без дисемінації) або глибокі ураження шкіри та слизових оболонок, повторний або дисемінований оперізувальний лишай, локалізована саркома Капоші.

Отже, враховуючи вище викладене, суд оцінює критично висновок комісії експертів Київського обласного бюро судово-медичної експертизи від 17.08.2018 року та приймає до уваги висновок спеціалізованої комісії від 25.10.2018 року при Бучанській ВК-85, оскільки даний висновок підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_11 та медичною документацією засудженого. Діагноз, який був поставлений засудженому ОСОБА_10 ВІЛ - інфекція, IV клінічна входить до переліку захворювань, що не сумісні з перебування засудженого в місцях позбавлення волі, а тому останній, згідно висновку Бучанської ВК-85 може бути представлений до суду для звільнення від подальшого відбування покарання.

На даний час, має місце поступове прогресування вищевказаних захворювань, та відповідно, поступове погіршення стану здоров`я засудженого. Таким чином, можна вважати, що динаміка перебігу вищевказаних захворювань негативна. Встановити стан здоров`я ОСОБА_10 під час його перебування під вартою не є можливим.

Для запобігання подальшого погіршення стану здоров`я ОСОБА_10 на даний час потребує стаціонарного лікування в спеціалізованому відділенні. Дане лікування бажано проводити в умовах багатопрофільної лікарні, де одночасно буде можливо провести корекцію лікування, та виконати обстеження пацієнта з приводу інших наявних у нього захворювань.

Захворювання, що вказані у медичній документації на ім`я ОСОБА_10 на час огляду пацієнта членами комісії експертів не проявляли себе об`єктивною клінічною симптоматикою, у зв`язку з чим для вирішення питання щодо динаміки їх клінічного перебігу необхідне багатопрофільне лабораторне та інструментальне обстеження хворого, яке неможливе в умовах медичної частини БВК-119.

Слід зазначити, що медична допомога яка надавалася ОСОБА_10 в умовах позбавлення волі, не може вважатися повною, бо за час перебування в місцях позбавлення волі, в засудженого з`явилися нові хвороби, загальний стан його погіршився, що підтверджується медичною документацією ОСОБА_10 .

Отже, Бориспільська виправна колонія №119 не може забезпечити надійне та якісне лікування виявленої у засудженого хвороби, що і було додатково підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 .

Суд вважає клопотання засудженого з цього приводу обґрунтованим, оскільки зазначені в них підстави та обставини знайшли своє місце.

На такий висновок суду не впиває і залишок невідбутої частини покарання, який становить більше половини строку покарання, оскільки подальше перебування засудженого в установі відбування покарання може призвести до летальних наслідків, що підтверджується висновком спеціалістів. Необхідність відбуття певної частини покарання не є підставою для неможливості розгляду даних клопотань, оскільки це не передбачено законом. Не є перешкодою для задоволення клопотання засудженого і вчинення ним особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Крім того, стаття 84 КК України передбачає звільнення не тільки осіб, які захворіли під час відбування, а й тих засуджених, які після вчинення злочину або постановлення вироку захворіли на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання і вироки щодо яких у зв`язку з цим не були виконані.

З урахуванням зазначеного і того, що матеріали клопотання містять достатньо даних про необхідність звільнення засудженого від відбування покарання з урахуванням хвороби ОСОБА_10 , є всі підстави для задоволення клопотання в цій частині.

На підставі викладеного і керуючись ст. 84 КК України та ст. 537 п.6 ч.1 КПК України, спільного наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.01.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, - від подальшого відбування покарання на невідбуту частину призначеного покарання, за хворобою (п.2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572).

До набрання ухвалою суду законної сили утримувати ОСОБА_10 в Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)».

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошено повний текст ухвали суду 21.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_1