Дата документу 10.12.2018
Справа № 334/3263/18
Провадження № 1-кп/334/601/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001186 від 06.04.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, українки, що має середню освіту, не працевлаштованої, не заміжній, яка має малолітню дитину, раніше не засудженої, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 05.03.2018 до 27.03.2018 року ОСОБА_4 , яка тимчасово мешкала у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала з однієї із кімнат зазначеної квартири майно, що належить ОСОБА_5 а саме: праску «Сатурн СТ СС «0222», вартістю 265 гривень, монітор «Самсунг 151S» вартістю 400 гривень та ноутбук «Асус х54Н» вартістю 3200 гривень. Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_4 передала його у заставу ломбарду «Капітал», а виручені гроші витратила на власні потреби, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3865 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена свою провину визнала у повному обсязі та не заперечуючи проти фактів, викладених в обвинувальному акті, пояснила суду про мотиви скоєння злочину за обставин, викладених вище. Щире розкаялася у скоєному правопорушенні та просила суд суворо її не наказувати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показами.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, так як вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено. При визначенні міри покарання обвинуваченому, з врахуванням його особи, суд вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.

Цивільний позов не заявлялвся.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.

Речові докази: копії договорів про надання фінансового кредиту та специфікацій до нього, а також диск з відеозаписом з ломбарду «Капітал» зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1