Єдиний унікальний номер справи 185/4800/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року. м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні питання про уточнення ухвали суду за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Куйбишевського району, України, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого ПрАО «Донецьксталь» м. Донецьк, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживав: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Павлоградського міськрайоного суду від 20.08.2018 року клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, а саме вирок Ачінського міського суду Красноярського краю РФ від 19.09.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, в особливо великому розмірі, групою осіб) Кримінального кодексу Російської Федерації задоволено, та ОСОБА_3 вважається засудженим за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишено попередньою - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 19 вересня 2016 року, тобто з часу затримання, а також зараховано в строк відбування покарання строк відбування попереднього ув`язнення, починаючи з 29 березня 2016 року до 19 вересня 2016 року включно.
26 листопада 2018 року на адресу суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України, з посиланням не таке. Громадяни України, засуджені на території іноземних держав, можуть бути" передані в Україну для подальшого відбування покарання на умовах та у порядку, визначених Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року (далі - Конвенція) та Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України). Пунктом Ь) частини першої статті 9 Конвенції визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11. Відповідно до пункту б) статті 11 Конвенції замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів. Крім того, згідно з положеннями частини четвертої статті 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави. Тому просять призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі безконфіскації всього належного йому майна.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання міністерства юстиції України, та просить суд зробити уточнення в ухвалі суду від 20.08.2018 року, та при приведенні у відповідність із законодавством України вирок Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_3 , призначити останньому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

У зв`язку з викладеним, та у відповідності до пункту б) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, суд вважає за необхідне внести уточнення до ухвали суду Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року, та при приведенні у відповідність із законодавством України вирок Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_3 , призначити останньому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.

Керуючись ст.537 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Внести уточнення до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року, винесеного за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок суду Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Куйбишевського району, України, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого ПрАО «Донецьксталь» м. Донецьк, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживав: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .