Єдиний унікальний номер справи 185/1495/18
Провадження № 1-кп/185/335/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000505 від 18 лютого 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, працюючого гірничим на шахті «Сташкова», не одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2018 року приблизно об 11.31 год. ОСОБА_3 знаходився в приміщенні ТОВ «Український рітейл» фрешмаркету «Брусничка 03406» по вул. Західнодонбаській, 13/а м. Павлограда Дніпропетровської області, і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, перебуваючи у приміщенні торгівельного залу вищевказаного магазину, ОСОБА_3 пройшов у відділ лікеро-горілчаних виробів, упевнився в тому, що поруч з ним нікого немає та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з прилавку торгівельного залу вищевказаного відділу магазину таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав дві пляшки віскі «Джек деніелс», ємкістю 0,7 л., вартістю 454,49 грн. за одну, загальною сумою 908,98 грн., які поклав до рукава куртки, в яку він був одягнений та вийшов з відділу.

Викравши вищевказане майно, яке перебуває на балансі ТОВ «Український рітейл» фрешмаркет «Брусничка 03406» на загальну суму 908 грн. 98 коп., ОСОБА_3 намагався залишити приміщення магазину з викраденим майном, направився до виходу з магазину через касову зону, не сплативши за дві пляшки віскі, однак не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити кримінальне правопорушення по причинам, які не залежали від його волі, так як спрацювала сигналізація антикрадіжкової рамки. ОСОБА_3 був затриманий охоронцем магазину та адміністратором, разом із викраденим майном, що виключило можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинив би ТОВ «Український рітейл» фрешмаркету Брусничка 03406» матеріального збитку на загальну суму 908,98 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, пояснив, що 18 лютого 2018 року дійсно намагався викрасти дві пляшки алкогольних напоїв з магазину «Брусничка».Він щиро розкаявся у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив, відповідно до ст. 12 КК України, злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статтіу вигляді штрафу.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 654/18 від 22 лютого 2018 року, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази: дві пляшки віскі «Джек деніелс» ємкістю 0,7 л. кожна, 40%, передані на зберігання під розписку адміністратору ОСОБА_6 залишити ТОВ «Український рітейл» за належністю; диск для лазерних систем зчитування CD-R марки «VERBATIM», на якому має місце відеозапис за 18 лютого 2018 року з приміщення магазину «Брусничка 03406» ТОВ «Український рітейл», розташованому по вул. Західнодонбаська, 13а в м. Павлограді Дніпропетровської області зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1