Справа № 201/2340/19
Провадження № 1-кс/201/1504/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна після скасування арешту у кримінальному провадженні № 0002010 від 28.12.2016р.,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25.02.2019р. надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна після скасування арешту у кримінальному провадженні № 0002010 від 28.12.2016р. В обґрунтування своїх вимог, скаржниця зазначила, що 24.06.2017р. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно згідно протоколу обшуку. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 29.06.2017р. накладено арешт на тимчасово вилучене майно. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2017р. скасована вищевказана ухвала та винесена ухвала про накладення арешту в іншій частині. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 24.01.2019р. скасовано арешт, який було накладений ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017р. по справі №11-сс/774/784/17 на майно вилучене під час проведення обшуку 24.06.2017р. за адресою: м.Дніпро, пр.Нігояна Сергія, 100. 14.02.2019р. заявником повторно було подано до прокуратури Дніпропетровської області заяву про повернення тимчасово вилученого майна, на яку відповідь заявник не отримав та майно повернуто не було.

Оскільки відносно зазначеного майна, на думку адвоката, скасовано арешт, останнє вважається тимчасово вилученим майном та повинно бути негайно повернуто його власнику, однак, на даний час, майно незаконно утримується органом досудового розслідування, чим порушується право власника на розпорядження майном.
Скарга була передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 26.02.2019р.
Адвокат ОСОБА_3 26.02.2019р. надала суду заяву, у якій уточнила скаргу, а саме зазначила що скарга подана в інтересах ОСОБА_4 та просила скаргу задовольнити та розглядати за її відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без її участі, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник прокуратури Дніпропетровської області 27.02.2019р. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (в справі є відповідні підтвердження), про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги встановлено, що в провадженні першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0002010 від 28.12.2016р.

24.06.2017р. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно згідно протоколу обшуку.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 29.06.2017р. накладено арешт на тимчасово вилучене майно.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2017р. скасована вищевказана ухвала та винесена ухвала про накладення арешту в іншій частині.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 24.01.2019р. скасовано арешт, який був накладений ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017р. по справі №11-сс/774/784/17 на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 24.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що майно, речі та документи, на відшукання яких надається дозвіл в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, повинні прямо відноситися до обставин кримінального провадження № 0002010 від 28.12.2016р. та містити інформацію, яка може бути використана для підтвердження вчинення кримінального правопорушення.
В той же час, слідчий та прокурор не надали жодних доказів того, що вилучене майно має відношення до обставин кримінального провадження або значення для розкриття злочину, щодо якого воно здійснюється, а отже, таке майно підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна та за відсутності його арешту у відповідності до вищевикладених вимог кримінального процесуального закону, підлягають поверненню його володільцю.
При цьому, ухвалою слідчого судді скасовано арешт на майно, а відтак, відповідно до приписів п.4 ч.1 ст. 169 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі, у якої воно було вилучено: 4) у разі скасування арешту.
Що стосується вимог скарги, в частині визнання незаконною бездіяльності прокуратури Дніпропетровської області, слід зазначити наступне.
Відповідно до положень статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відтак, вимоги скарги про визнання незаконною бездіяльності прокуратури Дніпропетровської області задоволенню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна після скасування арешту у кримінальному провадженні № 0002010 від 28.12.2016р. задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області, повернути вилучене майно після скасування арешту ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 24.01.2019р. № 201/259/19 (провадження № 1-кс/201/347/2019).

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1