справа №619/4535/18
провадження №1-кс/619/1769/18
Ухвала
Іменем України

09 листопада 2018 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання прокурора власника майнаОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001674 від 03.11.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.11.2018 на автодорозі Харків-Охтирка поблизу с.Подвірки Дергачівського району Харківської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , в результаті чого останнього було госпіталізовано до ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_6 .
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке було вилучене 02.11.2018 в ході огляду місця події, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . Місцем зберігання транспортного засобу визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів: ФДП МВС України «Інфо-ресурс» за адресою: м. Харків вул. Пушкінська, 107. В обґрунтування клопотання зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди постраждав пішохід ОСОБА_5 . Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області внесено до ЄРДР за №0001674 від 03.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 02.11.2018 під час огляду місця події - ділянки дороги по автодорозі Харків - Охтирка», поблизу с. Подвірки Дергачівського району Харківської області, виявлено та вилучено зазначений вище транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_4 . Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз. Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Власник автомобіля ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки він компенсував потерпілому матеріальні і моральні збитки, не має на меті приховування обставин та речових доказів за даним провадженням, адже саме вони доводять його невинуватість, а також зберігання на штрафному майданчику завдає йому значних збитків, впливає на матеріальний стан родини і призводить до негативного впливу на технічний стан автомобіля.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 03.11.2018 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (кримінальне провадження №0001674), де у фабулі зазначено, що 02.11.2018 на автодорозі Харків-Охтирка, поблизу с.Подвірки Дергачівського району Харківської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого останнього було госпіталізовано до ХМКЛШНМД ім. проф. Мєщанінова О.І.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ст.168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

02.11.2018 під час огляду місця події - ділянки дороги по автодорозі Харків - Охтирка», поблизу с. Подвірки Дергачівського району Харківської області, виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями, на якому пересувався ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зі змісту ч.4 ст. 173 КПК України вбачається, що слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор та слідчий довели необхідність арешту вилученого автомобіля оскільки він відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження шляхом заборони відчуження транспортного засобу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, при цьому, враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним дозволити ОСОБА_4 використовувати даний автомобіль за власними потребами, заборонивши йому проводити відчуження у будь-який спосіб, будь-які ремонтно-відновлювальні роботи пошкоджень, пов`язаних з подією даного кримінального провадження, яка мала місце 02.11.2018, та зобов`язавши надати автомобіль за першою вимогою для проведення слідчих дій.
Крім того, відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК Українивиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 .

До того ж, арешт автомобіля шляхом заборони права на його відчуження відповідає положенням ч.1 ст. 170 КПК України.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001674 від 03.11.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 02.11.2018 в ході огляду місця події, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , заборонивши проводити відчуження даного транспортного засобу у будь-який спосіб.
Передати негайно на відповідальне зберігання автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власнику ОСОБА_4 , заборонивши йому проводити відчуження автомобіля у будь-який спосіб та будь-які ремонтно-відновлювальні роботи пошкоджень, пов`язаних з подією даного кримінального провадження, яка мала місце 02.11.2018 - до вирішення по суті кримінального провадження №0001674 від 03.11.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , надати автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 слідчому за першою вимогою для проведення будь-яких слідчих дій.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1