Провадження № 1-кп/537/40/2019
Справа № 537/3139/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 при секретарі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0001111, 0001264, 0001483 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, є учнем Регіонального Центру професійно-технічної освіти № 1, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, є учнем загальноосвітнього закладу «Київський спортивний ліцей -інтернат», раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Миколаївка П`ятихацького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

8 травня 2018 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, працюючого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 близько 15:00 год, ОСОБА_7 , знаходячись на території домоволодіння розташованого за адресою : АДРЕСА_1 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивом та метою, таємно, будучи переконаним, що діє непомітно для оточуючих, таємно викрав з території домоволодіння газовий балон червоного кольору тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в розмірі 375 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
20.05.2018 у верченій час доби ОСОБА_6 знаходячись на території домоволодіння розташованого за адресою : АДРЕСА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивом та метою, таємно, будучи переконаним, що діє непомітно для оточуючих, перехилившись через паркан сусіднього домоволодіння розташованого по АДРЕСА_5 , таємно викрав металеві вироби, а саме відливи у формі півкола в кількості 8 шт, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди в розмірі 616 грн. 60 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
05.06.2018 близько 18.00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходячись на території домоволодіння розташованого за адресою : АДРЕСА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивом та метою, таємно, будучи переконаними, що діють непомітно для оточуючих, таємно викрали металеву ванну білого кольору довжиною 150 см, шириною 70 см та висотою 40 см, та металеві листи у кількості 3 шт., тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди в розмірі 720 грн. 43 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
26.06.2018 близько 20.00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 з корисливих мотиві, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи переконаним, що діє непомітно для оточуючих, з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_5 таємно викрали секцію металевого паркану, що складається із пластини у кількості 4 шт. розмірами 3000х30х5 мм, квадратного прута 12х12 мм, довжиною 8000 мм 6 шт., довжиною 750 мм 5 шт., та квадратного прута у формі «S» у кількості 12 шт. довжиною 1500 вартістю 595, 89 гривень (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2882 від 26.07.2018), чим завдали матеріального збитку потерпілому ОСОБА_17 на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
30.06.2018 близько 22.00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи переконаними, що діють непомітно для оточуючих, з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрали чавунну ванну, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в розмірі 737 грн. 50 коп. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень та кваліфікує дії останніх по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_16 за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує дії останнього по епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно; по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_15 за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує дії останнього по епізоду викрадення майна 18.05.2018 року потерпілого ОСОБА_14 за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна; по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_17 26.06.2018 року та потерпілого ОСОБА_14 30.06.2018 року за частиною 2 статті 185 КК як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засіданні, однак до суду за викликом не прибули, надавши заяви в яких прохають проводити розгляд кримінального провадження за їх відсутністю.

Приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без зазначенних вище потерпілих, оскільки за відсутністю останніх можливо з`ясувати всі обставини справи.

В судовому засіданні обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінуемих їм кримінальних правопорушень визнали повністю, щиро розкаялися, визнають фактичні обставини справи, суду підтвердили факт вчинення інкримінуемих кожному із обвинувачених кримінальних правопорушення за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку, прохали суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин допитом їх та потерпілої ОСОБА_16 , дослідити характеризуючи матеріали кримінального провадження щодо особи обвинувачених.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердила факт незаконного заволодіння її майном при зазначених у обвинувальному акті обставинах, одночасно додавши що завданні злочином збитки були відшкодовані обвинуваченими в повному обсязі, прохала суд призначити обвинуваченим міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до статті 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися, крім документів, що характеризують особу обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Одночасно судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які вчинили кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (чч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (стст.75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст.. 78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) керуючись ст.. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п.п.7, 8постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п.3 ч.2ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Відповідно до вимог статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення класифікується як злочин середньої тяжкості.

Обвинувачені є раніше не судимими, за місцем навчання та проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої злочином шкоди..

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до вимог статті 67 КК України судом не встановлено.

Із досудової доповіді органу пробації слідує, що поведінка обвинувачених не становить небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є можливим без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, оскільки не становить високої небезпеки для суспільства.

При ухваленні даного вироку, крім наведених відомостей про особу неповнолітнього, суд враховує їх ставлення до вчиненого злочину, умови життя та виховання останніх, а також той факт що обвинувачені виховуються рідними батьками, які мають на них позитивний вплив.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено ними у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особу обвинувачених, які вчинили злочин вперше, щиро розкаются, думку прокурора, який вважає можливим звільнити неповнолітніх обвинувачених від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, та думки інших учасників судового провадження про можливість перевиховання неповнолітніх без ізоляції від суспільства, суд доходить висновку, що обвинувачені на час постановлення вироку не потребують застосування покарання та їх можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст. 105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинувачених, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст. 105 КК України, у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Строк передачі неповнолітніх під нагляд батьків, передбачений п.3 ч.2ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітніх тривалістю один рік.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що інкримінованні йому кримінальні правопорушення відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого якій раніше не судимий, згідно наданих суду медичних документів лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує, за місцем проживання характерізується позитивно.

Із досудової доповіді органу пробації слідує, що виправлення ОСОБА_7 є можливим без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, оскільки не становить високої небезпеки для суспільства.

Приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи вартість викраденого майна, перелічені вище дані про особу обвинуваченого та висновки досудової доповіді, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання останнього можливо без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції частини 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням вимог статті 75 КК України.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що інкриміновані йому злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого якій раніше є судимим, інкриміновані йому злочині вчинив під час відбування покарання за попереднім вироком суду, згідно наданих суду медичних документів лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує, за місцем проживання характерізуеться посередньо.

Із досудової доповіді органу пробації слідує, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, їх наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого та висновки відповідного відділу органу пробації, , суд вважає, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, йому повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог частини 1 статті 71 КК України.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинувачених є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинувачених та думку учасників процесу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Із врахуванням поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для обрання останньому до набрання вироком законної сили міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а саме зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 2 статті 185 КК України.

На підставі частини 1 статті 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 2 статті 185 КК України.

На підставі частини 1 статті 105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 строком на один рік.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частиною 2 статті 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог статті 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 8.05.2018 року і за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання останнього на виконання вироку суду.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за частинами 1, 2 статті 185 КК України та призначити покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 виконання наступних обов`язків:

не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання , роботи або навчання

періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Речові докази газовий балон червоного кольору залишити в користуванні власника ОСОБА_14 , металеву ванну білого кольору та три листи металу чорного кольору залишити в користуванні власника ОСОБА_16 , металеві відливи повернути власнику ОСОБА_15 , металеві прути у формі літери S повернути власнику ОСОБА_17 .

Стягнути з обвинувачених на користь держави кошти витрачені на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню наступним чином: за висновком судової товарознавчої експертизи № 3055 від 15.08.2018 року з ОСОБА_7 170 грн., за висновком судової товарознавчої експертизи № 2822 від 26.07.2018 року в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 250 грн., за висновком судової товарознавчої експертизи № 2306 від 19.06.2018 року в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 190 грн.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не вбачається.

Обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а саме зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Вирок може бути оскаржений через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1