Справа № 275/148/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

05 листопада 2018 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі :

головуючої судді: ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора : ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000264 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.357 ч.3, ч.3 ст.358, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

ОСОБА_7 обрано запобіжнийй захід у вигляді тримання під вартою, який попереднім судовим рішенням було продовжено до 19.11. 2018 року.

Відповідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Оскільки судовий розгляд не завершено та відкладено на 13.12.2018 року виникла необхідність розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор звернувся з клопотанням продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд приходить до наступного.
ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі. Розмір заподіяної шкоди, характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити . Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали. Судовий розгляд не завершено, докази в судовому засіданні не перевірені.
Таким чином, на думку суду вказані вище ризики продовжують існувати на час розгляду даного питання.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченим злочинів із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу, оскільки обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, надають можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик чого є реальним та дійсним, обвинувачений не має постійного місця проживання в Україні, реєстрації та права власності на житло , свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, письмові докази не дослідженні. Крім того, ризики, які існували на момент обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати і на даний час.
Виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 331 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 03 січня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

з оригіналом згідно