ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/44/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Гніздичне, Збаразького району, Тернопільської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживаючий в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із вищою освітою, тимчасово не працюючий, раніше судимий:

- 19.06.2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 5000 грн.;

11.12.2017 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на термін 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 3 роки;

21.05.2018 року направлено до суду обвинувальний акт за ч.1 ст. 126 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави, терміном до 00 год. 00 хв. 26 грудня 2018 року.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу відмовлено.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Як слідує з оскаржуваної ухвали слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження №0002842, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави, яке мотивуються наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2018 року близько 19:25 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці - дворі будинку АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, виражаючись нецензурною лайкою, безпричинно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

За даним фактом 27 вересня 2018 року слідчим відділом Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0002842 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Також, 07.10.2018 року близько 23:00 год., ОСОБА_7 перебуваючи в більярд-клубі "Abricole" що по вул.15 Квітня 6 в м. Тернополі, з мотивів явної неповаги до суспільства наніс удар ногою в ділянку лівої щоки ОСОБА_11 , після чого також наніс удар кулаком руки в ліве око ОСОБА_12 , яка намагалась припинити хуліганські дії ОСОБА_7 , чим спричинив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

За даним фактом 08 жовтня 2018 року слідчим відділом Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0002962 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Водночас 09 жовтня 2018 року в чергову частину Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт інспектора роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_13 про те, що під час несення служби 08 жовтня 2018 року близько 00:00 год., перебуваючи поряд із більярдним клубом «Абриколь», що по вул.15 квітня, 6 у м. Тернополі, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс йому два удари правою ногою внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження.

За даним фактом 09 жовтня 2018 року слідчим відділом Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0002980 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В цей же час 09 жовтня 2018 року в чергову частину Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт інспектора роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_13 про те, що під час несення служби 08 жовтня 2018 року близько 00:00 год., перебуваючи поряд із більярдним клубом «Абриколь», що по вул.. 15 квітня, 6 у м. Тернополі, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час затримання чинив активний опір законним вимогам поліцейських.

За даним фактом 09 жовтня 2018 року слідчим відділом Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0002981 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

11 жовтня 2018 року матеріали кримінального провадження №0002842 від 27.09.2018 року, №0002962 від 08 жовтня 2018 року, №0002980 від 09 жовтня 2018 року, та №0002981 від 09 жовтня 2018 року об`єднано у одне кримінальне провадження за №0002842.

Задовольняючи клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 23.00 по 07.00 год.

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, що б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.

Зазначає, що підозрюваний не переховувався від суду та слідства, оскільки його жодного разу не викликали до вказаних органів, а тому не було підстав для оголошення його в розшук.

Вважає, що судом не враховано, що підозрюваний є особою молодого віку, у нього на утриманні дружина із дочкою.

Крім того клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою погоджене не повноважним прокурором, оскільки в матеріалах провадження відсутня постанова про його призначення у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід у вигляді триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.5 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, санкція останнього з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, що в силу вимог ст.12 КК України належать до злочинів середньої тяжкості.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що засуджений 11.12.2017 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на термін 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 3 роки, ОСОБА_7 повторно вчинив умисні злочини, пов`язані із насильством під час дії іспитового строку.

Крім того 21.05.2018 року щодо ОСОБА_7 направлено до суду обвинувальний акт за ч.1 ст. 126 КК України.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 , ніде не працює, раніше судимий, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, пов`язаних із насильством, які вчинив під час дії іспитового строку, що свідчить про підвищену його суспільну небезпеку як особи, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, постійне місце проживання - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 на шлях виправлення та перевиховання не став та під час дії іспитового строку знову підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних із насильством, що характеризує його стійку та систематичну протиправну поведінку, яка свідчить про схильність до вчинення злочинів.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, не визначав розмір застави, так як злочини вчинені підозрюваним із застосуванням насильством.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 погоджено неповноважним прокурором, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, прокурор ОСОБА_6 , яким було погоджено вказане клопотання входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні та є керівником цієї групи.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2018 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи