Провадження № 1-кп/761/1493/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2019 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 181 001 000 108 95 від 11.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України,
у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 тримаються під вартою, строк дії відповідної ухвали спливає 02.03.2019.
Враховуючи, що до вказаної дати судовий розгляд завершити неможливо суд у порядку ст. 331 КПК України поставив на обговорення учасників судового розгляду питання доцільності продовження раніше застосованого до обвинувачених запобіжного заходу.
Прокурор вважала наявними підстави для продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики неправомірної процесуальної поведінки останніх не зменшилися, зокрема, існує ймовірність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення; не виключається ризик переховування обвинувачених від суду, а також здійснення ними впливу на потерпілих та свідків.
Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_5 також просили продовжити строк дії застосованих до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на адресу потерпілої останнім часом почали надходити погрози фізичної розправи, у зв`язку з її активною позицією у цьому кримінальному провадженні, які на думку потерпілої, надходять саме від обвинувачених.
Захисник ОСОБА_7 вважав, що відсутні передбачені КПК ризики позапроцесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений наміру впливати на потерпілих та свідків не має, а тому просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах не свободи.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він наміру переховуватися від суду не має, має на утриманні малолітню дитину.
Захисник ОСОБА_9 заперечувала проти подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, вважала, що ризики неправомірної процесуальної поведінки не доведені, належну поведінку обвинуваченого може забезпечити менш суворий запобіжний захід, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання у Київській області, має міцні соціальні зв`язки, є малолітньою дитиною, а тому тривалий час перебування його під вартою негативно впливає на його психологічний стан.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.
Захисник ОСОБА_12 при вирішенні заявленого прокурором клопотання покладалася на розсуд суду.
Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про таке.
На стадії досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК під час вирішення питання застосування запобіжного заходу або продовження строку його дії має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи не є можливою.

Проте згідно з положеннями ст. 178 КПК суд під час вирішення питань, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, серед іншого має оцінити вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим суд відмічає, що на цій стадії судового розгляду відсутні підстави для висновку про очевидну непричетність обвинувачених до інкримінованих їм злочинів.

Отже, підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, надаючи оцінку можливості ОСОБА_8 , ОСОБА_6 переховуватися, приймає до уваги, що існує значна ймовірність, що обвинувачені з метою уникнення покарання, у разі доведення їх вини у вчиненні інкримінованих злочинів, вчинять дії, спрямовані на ухилення від суду.
Суд також не виключає, що обвинувачені можуть прийняти заходи щодо перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, у т.ч. потерпілих та свідків, які на цій стадії судового розгляду не допитані.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає доведеними чинники, передбачені ч.1 ст. 194 КПК.
При вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності й інші обставини, у т.ч. вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим тощо.
Оцінка згідно з ст.178 КПК особистості обвинувачених, міцності їх соціальних зв`язків у сукупністю з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять суд до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Зазначене доводить, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , вчинені із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 331 КПК України, суд
у х в а л и в :
Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 квітня 2019 року включно.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 квітня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1