КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Макіївка Донецької області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя, врахував тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про його особу, наявні ризики у поведінці підозрюваного, які не зменшилися та продовжують існувати, обсяг досудового розслідування, який ще необхідно провести, на підставі чого прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, захисник ОСОБА_10 просить направити матеріали судового провадження на новий судовий розгляд.

Згідно доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Крім того, апелянт вважає, що функціонування Печерського районного суду міста Києва є незаконним, оскільки він не був утворений у законний спосіб; його органом управління є орган, який не має повноважень на здійснення таких функцій.

Згідно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та доповнень до своєї апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 розгляд клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 відбувся з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, захисники посилаються на неналежний склад суду, оскільки слідчому судді ОСОБА_12 було заявлено відвід, який не був розглянутий у спосіб та у строки визначені діючим КПК України. Також, апелянти зазначають, що питання про продовження обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу вирішувалося у неробочий час, без роз`яснення підозрюваному права відводу та на підставі неналежних і недопустимих матеріалів, які слідчим були додані до клопотання. Крім того, на думку захисників, своєю ухвалою слідчий суддя продовжив дію ухвали від 04 жовтня 2018 року, яка була скасована апеляційним судом. Не перевірялися належним чином, згідно доводів апелянтів, і обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та наявність ризиків у його поведінці.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, оскільки постановлена без повного і належного дослідження матеріалів провадження, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Також, апелянт зазначає, що проголошення резолютивної частини ухвали відбулося 29 листопада 2018 року, однак сторона захисту отримала ухвалу датовану 28 листопада 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та врахував характер слідчих дій, що необхідно провести.
Враховано слідчим суддею і дані про особу підозрюваного, які в сукупності з вище наведеними обставинами, згідно висновків суду першої інстанції, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою. Зокрема такі фактичні дані містяться у: заяві ОСОБА_13 ; протоколах допиту ОСОБА_13 в якості свідка та потерпілого; протоколі затримання ОСОБА_9 ; протоколі обшуку від 02 жовтня 2018 року; протоколі огляду та вручення грошових коштів від 02 жовтня 2018 року;

За таких обставин, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України є безпідставними та спростовуються доводами клопотання слідчого та доданими до нього матеріалами.

Що стосується посилань захисників на ті обставини, що в основу обґрунтування підозри їх підзахисного, стороною обвинувачення покладені неналежні і недопустимі докази, то слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя, суд, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, не вправі вирішувати питання щодо наявності чи відсутності в діях особи винуватості, а лише зобов`язаний встановити, що сукупність зібраних доказів дає підстави вважати про ймовірне вчинення особою інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Також, при вирішені питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, слідчий суддя, суд не вправі вдаватися до оцінки доказів з точки зору їх допустимості і належності. На стадії досудового розслідування, приймаючи рішення про наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, суд не оцінює надані йому докази з точки зору повноти обвинувачення, а лише встановлює наскільки вони можуть бути достатніми щоб вказувати на вірогідну причетність особи до кримінального правопорушення.

Сукупність наданих стороною обвинувачення матеріалів містить достатньо даних, які, у відповідності до вище наведених норм закону, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях обґрунтованою.

Що стосується посилань сторони захисту на неналежне оформлення доданих до клопотання слідчого матеріалів, то слід зазначити, що положення чинного Кримінального процесуального кодексу України не містять чіткої вимоги щодо порядку оформлення матеріалів, які додаються до клопотання про застосування або продовження запобіжного заходу. Статті 184, 199 КПК України, лише містять вимоги щодо змісту такого клопотання та зобов`язують слідчого чи/або прокурора надати суду докази на обґрунтування викладених у клопотанні доводів. Виходячи з положень цих же норм закону, суд позбавлений можливості витребовувати додаткові матеріали та досліджувати нові докази, окрім тих, які додані до клопотання, так як Параграф 1 Глави 18 КПК України покладає на стороною обвинувачення обов`язок доказування наявності підстав для застосування запобіжного заходу чи його продовження і не доведення викладених слідчим чи/або прокурором таких обставин є підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали прошиті і пронумеровані та скріплені підписом уповноваженої особи і печаткою.

Також є безпідставними посилання захисників на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , оскільки спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики заявлені стороною обвинувачення існують і, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не в змозі їм запобігти.

При цьому, до висновку про можливість запобігання існуючим ризикам лише запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою колегія судів приходить через призму практики Європейського суду з прав людини та обсягу досудового розслідування, який ще необхідно провести. Зокрема, колегія суддів враховує ті слідчі дії, які залишилося провести до закінчення досудового розслідування, на підставі чого вважає, що ризики знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження № 0000181, та незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється, або перешкоджання кримінальному провадженню, продовжують існувати. Також, при встановленні існування ризиків колегія суддів враховує і дані про особу підозрюваного, а саме його спосіб життя, характер соціальних зв`язків, в тому числі і тих, які пов`язані з його діяльністю.

З урахуванням установлених підстав, а також конкретних обставин справи, тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється, які відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень та характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки, розміру покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, обсягу досудового розслідування, який ще необхідно провести, даних про особу підозрюваного, а саме його віку, стану здоров`я, характеру соціальних зв`язків, способу життя взагалі, оцінивши існуючі ризики, які не зменшилися до закінчення строку дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Що стосується посилань апелянтів на ті обставини, що своєю ухвалою слідчий суддя продовжив дію ухвали від 04 жовтня 2018 року, яка була скасована апеляційним судом, то слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 199 КПК України, слідчий суддя продовжує не дію раніше постановленого судом рішення про обрання запобіжного заходу, а сам строк застосованого відносно конкретного підозрюваного такого запобіжного заходу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів 04 жовтня 2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 листопада 2018 року з визначенням застави. Вказане рішення суду першої інстанції було скасовано ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року та застосованого відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 листопада 2018 року. Підозрюваного було взято під варту в залі суду. Таким чином, на момент постановлення оскаржуваного рішення відносно ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і слідчим суддею вирішувалося питання про його продовження.

Розгляд клопотання слідчого про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у неробочий час не відноситься до тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставами для скасування постановленого судом рішення та відповідає принципу безперервності судового засідання.

Також слід зазначити, що 29 листопада 2018 року слідчим суддею було винесено описку в даті оскаржуваного рішення.

З матеріалів судового провадження також вбачається, що стороною захисту було в повній мірі реалізовано право на відвід. Заявлені відводи було розглянуто у відповідності до вимог діючого Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим доводи апеляційних скарг з приводу того, що розгляд клопотання слідчого здійснювався неналежним складом суду є безпідставними.

Також, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і доводи захисників з приводу того, що функціонування Печерського районного суду міста Києва є незаконним.

Таким чином, за встановлених вище обставин колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/734/2019 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1