Справа № 448/427/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/348/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року у м.Львові
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 20 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2017 року, і визначено ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу ухвалено не застосовувати.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 08.11.2017 року таємно, шляхом розбиття шибки вікна в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_9 проник в приміщення будинку, звідки викрав товарно-матеріальні цінності, зокрема: кухонний срібний ніж вартістю 40 грн., дитячий арбалет вартістю 300 грн., макет ручного кулемета Калашникова №ЖН-4770 вартістю 12832 грн., золоті вироби у вигляді зубної коронки вартістю 1092 грн., золотого ланцюжка вартістю 3500грн., золотої підвіски з заводською біркою вартістю 1206 грн., пари золотих сережок вартістю 744 грн., золотого персня з камінцем вартістю 2500 грн.
Він же, в продовження своєї злочинної діяльності, того ж таки дня, з гаражного приміщення цього ж господарства, таємно, шляхом вільного доступу, викрав бензинову мотокосу марки «NAC» вартістю 1281 грн., фотоапарат марки «Смена» вартістю 73,75 грн. Вищевказаними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 22813,75 грн.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання на підставі ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2017 року, і визначено ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що покарання, призначене йому є занадто суворим. Суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що ОСОБА_7 частково відшкодував шкоду потерпілому. Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння не підтверджується жодними доказами, крім показань самого обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_7 після вчинення злочину перебуває у реабілітаційному центрі громади християнсько-пресвітеріанської церкви «Приумноження», де характеризується виключно позитивно.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги виключно з мотивів, що зазначені у скарзі.
Прокурор заперечив вимоги поданої апеляційної скарги, вважає вирок суду законним і обґрунтованим.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував обставини вчинення злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого, особу винного, який негативно характеризується за місцем свого проживання, позитивно характеризується за місцем проходження реабілітації, про що відомо із клопотання релігійної громади християнсько-пресвітеріанської церкви «Приумноження», на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює, його сімейний та матеріальний стан, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_9 завданої шкоди, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження покликання захисника про не врахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання позитивної характеристики обвинуваченого після вчинення злочину.
Перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується його показаннями, даними у суді першої інстанції, та учасниками процесу під час судового розгляду не заперечувались, а тому покликання захисника про відсутність зазначеної обставини є необгрунтованим.
Крім того, колегія суддів вважає за неможливе призначити обвинуваченому більш м`яке покарання на підставі ст.69 КК України, оскільки обвинувачений негативно характеризується за місцем свого проживання, не працює, раніше судимий 11.07.2017 року Городоцьким районним судом Львівської області за вчинення умисного злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з наданням іспитового строку терміном на 2 роки, вчинив новий злочин впродовж іспитового строку, часткове відшкодування шкоди потерпілому не може бути обставиною відповідно до ст.66 КК України, яка пом`якшує покарання.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду немає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Мостиського районного суду Львівської області від 20 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :
Судді :