печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання директора ТОВ «Транс Індустрія» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року у справі № 757/57260/18-к в рамках кримінального провадження № 0000220, -

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, подане в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту, накладеного на нежитлові приміщення № 116, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 118, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 123, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року у справі № 757/57260/18-к в рамках кримінального провадження № 0000220.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, особа, яка із ним звертається зазначає, що його було накладено однобічно, тобто не повній мірі з`ясовано обставини, які мають вирішальне значення при розгляді питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак вказуючи, що арешт накладено необґрунтовано заявник просить його скасувати.

Встановивши, що належним чином повідомлені представник володільця майна, який подав заяву про розгляд клопотання у її відсутність та прокурор будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ст. 174 КПК України не створює процесуальних перешкод у формі неможливості розгляду даного клопотання, слідчий суддя вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору достовірності, а також в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування, а Київською місцевою прокуратурою № 6 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000220 від 12 листопада 2018 року за фактом вчинення злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

20 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва накладено арешт на нежитлові приміщення № 116, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 118, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 123, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження, тому, для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Викладені особою, яка звернулась із клопотанням доводи та додані до клопотання матеріали, які в силу відсутності заявника під час вирішення клопотання прокурора не були предметом вивчення слідчим суддею, переконують в необґрунтованості накладеного арешту.

В даному випадку слід врахувати те, що надані особою, яка звернулась із клопотанням матеріали свідчать про те, що арешт було накладено на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, власністю Фірми «Т.М.М.» боржника у виконавчому провадженні № 55614130 по примусовому виконанню виконавчого напису № 7858 від 20 грудня 2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та було передано на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ», а 09 листопада 2018 року його відповідно до протоколів №№ 368626, 368637, 368628 було реалізовано в рахунок ТОВ «Транс Індустрія», яке стало переможцем прилюдних торгів та правонабувачем даного нерухомого майна.

Отже в даному випадку враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, яке розслідується, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року у справі № 757/57260/18-к на нерухоме майно, зокрема: нежитлові приміщення № 116, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 118, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 123, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення, підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1