Справа №133/2572/13-к
Ухвала
16 травня 2019 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 відносно ОСОБА_7 за ст. 368 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 за ст.ст. 190 ч. 2, 27 ч. 5 і 368 ч. 3, 27 ч. 4, 15 ч. 2 та 369 ч. 4 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.11.2012 року,-

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 заявив письмове клопотання про направлення даного кримінального провадження до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

В обґрунтування свого клопотання вказав, що вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року було визнано невинуватими та виправдано за недоведеністю вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 30.05.2018 року зазначений вирок було скасовано, а матеріали провадження повернуто до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для призначення нового розгляду.
Як вбачається з вищевказаної ухвали, основною підставою повернення провадження на новий розгляд, суд апеляційної інстанції визнав те, що дане кримінальне провадження судом першої інстанції було розглянуто з порушенням правил підсудності, а вирок ухвалено некомпетентним судом.
У вищевказаній ухвалі наведені доводи стосовно того, що старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури ОСОБА_8 дане кримінальне провадження незаконно направлено за територіальною підсудністю для розгляду до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.
Обвинувачений ОСОБА_7 звертався до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції, однак 30.08.2018 р. у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою було відмовлено (провадження № 51-8437 ск 18).
В подальшому відповідно до ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 листопада 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 відносно ОСОБА_9 та його, було направлено до Верховного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Однак, 18 грудня 2018 року колегія суддів Першої судової палати Верховного Суду винесла ухвалу, з якої вбачається, що в задоволенні клопотань прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну територіальної підсудності, надісланих Козятинським міськрайонним судом Вінницької області, було відмовлено, оскільки ці клопотання не ґрунтуються на положеннях, передбачених ст. 34 КПК України, у зв`язку з чим вони не могли бути предметом розгляду суду касаційної інстанції (провадження № 51-8437впс18).
18 лютого 2019 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду він звернувся з клопотанням про визначення територіальної підсудності кримінального провадження № 0000009, однак його клопотання було залишено без задоволення (Ухвала колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.02.2019 р. справа № 133/2572/13-к, провадження № 51- 8437 впс 18).
Фактично із зазначеної ухвали вбачається, що (дослівно) «...Відповідно до частини 3 статті 34 КПК Верховний Суд може вирішити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а не визначити підсудність кримінального провадження, як про це ставиться питання в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 ».
Заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечують проти заявленого клопотання обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що дане клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 слід задовольнити.

Приймаючи таке рішення суд виходить з наступного.

Так, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 30.05.2018 року апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 було задоволено частково.
Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було скасовано, а матеріали кримінального провадження повернуті в той же суд для призначення нового розгляду.
Вищевказаною ухвалою апеляційного суду серед іншого було встановлено, незаконність направлення даного кримінального провадженнястаршим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури ОСОБА_8 за територіальною підсудністю для розгляду до Козятинського міськрайсуду Вінницької області.

Відповідно до ст. 415 ч. 3 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов?язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З огляду на вищезазначене, необхідно направити дане кримінальне провадження до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання про направлення подання до Верховного Суду з метою вирішення останнім питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України.

Керуючись ст. 34 ч. 3 КПК України, суд,-

Ухвалив:
Направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000009 відносно ОСОБА_7 за ст. 368 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 за ст.ст. 190 ч. 2, 27 ч. 5 і 368 ч. 3, 27 ч. 4, 15 ч. 2 та 369 ч. 4 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.11.2012 року до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання про направлення подання до Верховного Суду з метою вирішення останнім питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу.

Суддя:

Секретар: Дата документу 16.05.2019