ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 587/1958/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/991/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Сумського районного суду Сумської області від 27 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капітанівка, Сумського району Сумської області, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та фактичного проживаючого АДРЕСА_1 , має малолітню дитину, 2012 року народження, раніше судимого 15 березня 2016 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт,

визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 389 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят грн.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2016 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят грн. та ста сорока чотирьох годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України кожне покарання виконувати окремо.

Враховуючи те, що штраф сплачений в повному обсязі, вважати вирок в цій частині виконаним.
Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_7 15 березня 2016 року засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт та 20 квітня 2016 року був поставлений на облік у Сумському районному відділі кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Сумській області. 05 травня 2016 року ОСОБА_7 за викликом з`явився до кримінально-виконавчої інспекції, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. Йому було повідомлено, що громадські роботи він повинний відбувати на території Кекинської сільської ради, починаючи з 11 травня 2016 року та йому було надано направлення для відбування покарання у вигляді громадських робіт. При цьому, він був письмово попереджений про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України у разі ухилення від відбування покарання. Розпорядженням № 17 від 10 травня 2016 року сільським головою Кекинської сільської ради Сумського району ОСОБА_7 був прийнятий до виконання вирок суду щодо відбування покарання, за ним була закріплена відповідальна особа, та складено графік роботи, згідно якого він повинен працювати 4 години на день: з 8 до 12 год., виконуючи роботи по прибиранню території Кекинської сільської ради.
Однак, у травні 11.05.2016 та 12.05.2016, 24.05.2016, з 26.05 по 27.05.2016, у червні з 01.06. по 02.06.2016, 06.06.2016, 09.06.2016, з 13.06. по 14.06.2016, 16.06.2016, 27.06.2016, 29.06.2016, у липні з 25.07. по 29.07.2016 та в подальшому без поважних причин для виконання покарання до Кекинської сільської ради не з`являвся.
Не реагуючи на попередження, ОСОБА_7 продовжував ухилятися від виконання покарання у вигляді громадських робіт, до сільради для відбування громадських робіт в подальшому не з`явився без поважних причин і станом на 29 вересня 2016 року невідбутий строк покарання становить 144 години громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят грн.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2016 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят грн. та 24 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України кожне покарання виконувати окремо.

Просить дослідити довідки з РВ КВІ арк. 38, 70, 111а, 125 та квитанцію про сплату штрафу арк. 52.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилаються на те, що в матеріалах кримінального провадження містяться інформація про те, що невідбута частина покарання за попереднім вироком становить 24 години, а тому належить змінити вирок районного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апелянтом було заявлено клопотання про дослідження доказів під час апеляційного перегляду вироку Сумського районного суду Сумської області від 27 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , яке було задоволено колегією суддів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на аркуші 52 міститься квитанція, згідно якої ОСОБА_7 11 листопада 2016 року сплатив 850 гривень в якості оплати штрафу, призначеного йому вироком Сумського районного суду Сумської області від 27 липня 2018 року.
На аркушах справи 38, 70, 111а, 125 містяться довідки, з яких вбачається що станом на 25 липня 2018 року ОСОБА_7 відбув 216 годин громадських робіт.

Отже невідбута частина покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2016 року становить 24 години громадських робіт.

Таким чином суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого оскаржуваний вирок підлягає зміні, що відповідає положенням п.4 ч.1 ст. 409 КПК України та не погіршує становище обвинуваченого.

Апеляційна скарга прокурора не містить прохання про застосування положень ст. 69 КК України до обвинуваченого, а тому підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 27 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.2 ст. 389 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить вісімсот п`ятдесят грн.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2016 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить вісімсот п`ятдесят гривень та двадцяти чотирьох годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України кожне покарання виконувати окремо.

У зв`язку з тим, що штраф сплачений в повному обсязі, вважати призначене покарання в цій частині виконаним.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді -