Справа № 158/3081/17
Провадження № 1-кп/0158/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000664 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

08.11.2017 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у зв`язку із неодноразовими неявками останнього в судові засідання та відсутністю за місцем проживання.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000664 від 30.01.2017 року, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.11.2017 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Крім того, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.10.2018 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 для доставки в судове засідання Ківерцівського районного суду Волинської області для вирішення питання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання 29.01.2019 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав та просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки як було встановлено на даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені корисливого, умисно тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, тривалий час переховувався від суду, був оголошений в розшук, може продовжувати свою злочинну діяльність та переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши пояснення прокурора щодо існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на наявність ризиків, що викладені у клопотанні, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , які заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000664 від 30.01.2017 року відносно ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Клопотання прокурора про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактично обґрунтовано лише у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що загрожує обвинуваченому за умови доведеності його вини. Проте, сама лише тяжкість вчинених злочинів, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними, прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, а також враховуючи його вік, все викладене вище в сукупності спростовує твердження органу досудового розслідування про те, що він може ухилятися від слідства та суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи характер обвинувачення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, про який йдеться в клопотанні прокурора, а тому відмовляє в його задоволенні

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде співмірним, відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Окрім того суд враховує те, що стороною захисту не зазначено будь яких обставин, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту у визначений час доби.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатись без дозволу прокурора чи суду за межі АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1