УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0004760 внесеного до ЄРДР 11.12.2018, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, народився в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0004760 від 11.12.2018, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, що притягується до кримінальної відповідальності Тиврівським районним судом за ч.1 ст. 122 КК України (31.07.2018 обвинувальний акт направлено до суду), приблизно о 23.00 год. 10.12.2018, разом із своїми знайомими, а саме ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 , проходили біля ресторану «Першотравневий», що на території Вінницького міського парку культури та відпочинку ім. Горького. В цей час вони побачили раніше невідомого чоловіка ОСОБА_9 , в якого на плечі була сумка. Неповнолітній ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відкрито заволодіти у незнайомого ОСОБА_9 сумочкою із її вмістом, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , керуючись жагою наживи до незаконного збагачення, погодилися.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшовши до ОСОБА_9 , кулаком правої руки наніс йому два удари в обличчя. Після чого, дотримуючись завчасно обумовленого спільного злочинного задуму, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підбігли до ОСОБА_9 і також почали наносити удари кулаками по голові. В результаті чого, ОСОБА_9 впав на землю, потягши за собою неповнолітнього ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 руками та ногами продовжили наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_9 .

Подавивши волю до спротиву ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , підібрали майно останнього, а саме: матерчату сумку, яка не представляє матеріальної цінності, в середині якої знаходився мобільний телефон «Самсунг JT-S5610» імеі: НОМЕР_1 , вартістю 1000 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону «Самсунг JT-S5610», вартістю 50 грн., зарядний пристрій до тюнера «Т2» «LORNOT T2-10» вартістю 50 грн., нічний ліхтарик вартістю 100 грн., лампочка фірми «MAXUS» вартістю 30 грн., гаманець, вартістю 100 грн. в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 250 грн. та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1580 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0004760 від 11.12.2018, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженць с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

11.12.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.12.2018

2. Протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

3. Протоколом огляду місця предметів від 11.12.2018.

4. Іншими матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, а відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів тяжких злочинів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1, п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень;

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , те, що він будучи притягнутим до відповідальності ч.1 ст. 122 КК України (31.07.2018 обвинувальний акт направлено до суду), його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, вчинив умисний злочин, наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання версій про причетність останнього до вчинення аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин із застосуванням насильства.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризики недоведені.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не працює, не одружений, інвалід дитинства, потребує лікування, раніше не судимий.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що підозрюваний притягується до кримінальної відповідальності Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122 КК України, тому слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, яке вчинене із застосування насильства, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 01 години 50 хвилин 08 лютого 2019 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 08 лютого 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя