Справа № 357/173/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_5
розглянувши в залі судового засідання № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні судову справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимий:
1. 12.11.1997 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. З ст. 140, ч 2 ст. 141, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна;
2. 19.09.2001 Ленінським районним судом м. Кіровоград за ст. 26, ч. З ст. 186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років;
3. 10.05.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 358, ч. З ст. 358, 70 КК України до покарання у виді штрафу, розміром 1190 грн.
4. 24.07.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією майна;
5. 21.10.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік та 1 місяць;-
6. 19.12.2017 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
06.12.2016 близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні відділення «Приват Банк», розташованого за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. О.Гончара, будинок № 11, умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із жіночої сумки грошові кошти в сумі 15000 гривень, скріплених канцелярською резинкою, та які належать потерпілій ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 15000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Зазначив, що зайшовши за власними потребами до приміщення відділення «Приват Банк», розташованого за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул. О.Гончара, помітив у сумці потерпілої грошові кошти купюрами номіналом по 200 грн. перев`язані резинкою, оскільки потерпіла тримала сумку не в полі свого зору і сумка була відкрита, він викрав кошти, які у подальшому витратив на власні потреби, придбання одягу, продуктів харчування. Просить врахувати, що повністю визнає свою вину, щиро кається, попросив вибачення у потерпілої вживає заходів до відшкодування шкоди на момент розгляду справи за його проханням на рахунок потерпілої перераховано 49 грн. 92 коп. Незважаючи на це цивільний позов визнає повністю, просить не призначати суворе покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпіла не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за якою він і повинен нести відповідальність.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він вчинив закінчений умисний злочин середньої тяжкості проти власності, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди та те, що завдану шкоду усунуто частково на суму 49 грн. 92 коп. Враховуючи характер вчинення злочину, суд бере до уваги, що крадіжка скоєна в умовах віктимної поведінки потерпілої. Суд також враховує, що обвинувачений незважаючи на утримання в місцях позбавлення волі вживає заходів до відшкодування завданої шкоди.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , не вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочину проти власності, за місцем проживання характеризується в цілому добре, як такий що громадський порядок не порушує, з сусідами у конфлікти не вступає, алкогольними напоями не зловживає на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває Обвинувачений має інвалідність 2 групи, одружений.
Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є схильним до вчинення злочинів проти власності, а тому становить підвищену небезпеку для суспільства. Незважаючи на призначення йому покарання у виді позбавлення волі повторно скоїв злочин проти власності за обтяжуючих обставин.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.
Суд також враховує позицію потерпілої яка вважає, що покарання має бути середнього ступеню суворості .
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші вищевказані обставини, суд дійшов висновку про не можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає, що вказане покарання він має відбувати в установі відбування покарання. З огляду на наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої покарання обставини розмір покарання має бути середнім в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Оскільки потерпіла підтримала позовні вимоги у повному обсязі незважаючи на часткове відшкодування обвинуваченим шкоди, а обвинувачений повністю визнав цивільний позов на суму 15 000 грн. суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.12.2017 року остаточно призначити покарання увиді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 13 грудня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення з 29.03.2017 року по 23.05.2018 року, тобто по день набрання вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.12.2017 року законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 24.05.2018 року зарахувати до покарання час перебування у місцях попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдані злочином збитки в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі:
-СД диск зберігати при матеріалах кримінального провадження
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1