Спра Справа № 367/4948/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/852/2018 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

Іменем України
06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2018 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання умовно-достроково,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Богуславського районного суду Київської області від 11.04.2016 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 30 днів обмеження волі.
Згідно із довідкою по особовій справі № 71-К-16 засуджений прибув до ІВЦ № 132 для відбування покарання 02.06.2016 року. Станом на 22.08.2018 року невідбута частина покарання складає 1 рік 10 місяців 10 днів.
10.07.2018 року до Ірпінського міського суду Київської області звернувся з клопотанням засуджений ОСОБА_7 , в якому просив застосувати до нього вимоги ст.81 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської областівід 22.08.2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема, звертає увагу, що він працевлаштований, стягнення погашені в законному порядку, має чотири заохочення, позитивно характеризується та відбув більшу половину основного строку покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, що підтримала судове рішення, думку засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Чинне законодавство України встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:

1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;

2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Інших вимог чинний закон не передбачає.
Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, звільнявся від відбування покарань з іспитовим строком та все одно вчиняв нові умисні злочини, під час іспитового строку.

Так, 25.03.2015 року вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, однак вже 08.02.2016 року знову вчинив умисний злочин у стані алкогольного сп`яніння, тобто на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин, за який в даний час відбуває покарання. За період відбування покарання в установі допускав порушення встановлених правил відбування покарання за що мав 3 стягнення, 2 - у виді доган, 1 - у виді 7 діб ДІЗО, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, при цьому, 1 стягнення було накладено на засудженого у зв`язку із тим, що останній вживав алкогольні напої, а злочин, за який відбуває наразі покарання, ОСОБА_7 вчинив також у стані алкогольного сп`яніння. В установі був працевлаштований на ТОВ «Голеол», за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 4 заохочення.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що 4 заохочення за весь період відбування покарання та 3 стягнення не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування ним покарання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2018 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-достроковезвільнення від відбування покарання - без змін.
Судді: