Ухвала
11 березня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-1135ск 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2018 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 січня 2019 року щодо останнього,

встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як убачається з касаційної скарги ОСОБА_4 , крім іншого, просить змінити оскаржувані судові рішення, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції невірно встановив кількість викраденого майна та розмір завданої шкоди, що вплинуло на неправильну кваліфікацію дій засудженого .
Разом з цим, зі змісту ухвали апеляційного суду убачається, що вказані порушення вимоги кримінального процесуального закону не були предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, оскільки сторона захисту в апеляційній скарзі не порушувала питання про це.
Враховуючи викладене, захисник подав касаційну скаргу не зазначивши та не обґрунтувавши, які саме порушення допущено апеляційним судом, з огляду на положення статей 412-414 та 419 КПК України, які б були предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Крім того, як вбачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, разом з цим вказує про суворість призначеного покарання останньому, у зв`язку з чим допускається суперечностей.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3