Справа № 727/1380/19
Провадження № 1-кп/727/168/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Чернівці угоду про примирення по кримінальному провадженню № 0000195 від 27 січня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянин України, уродженця м. Потсдам, Німеччина, з повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.07.2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850 гривень,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

25.01.2019 року приблизно о 17-15 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Жіночий одяг», що по вул.. Д. Загули, 2/2 в м. Чернівці, таємно, повторно, користуючись відсутністю уваги сторонніх осіб, викрав розміщений біля входу в магазин манекен вартістю 600 грн., на якому знаходились куртка оливкового кольору (хакі), моделі 9601, фірми «Кіс мі», вартістю 845 грн. та хомут темно-бордового кольору, моделі 37000, фірми «Аржен», вартістю 190 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 . Після вчинення ОСОБА_3 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1635 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України. Його дії за цією статтею кваліфіковані правильно як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав. Крім повного визнання своєї вини, його вина підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.

21 лютого 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України, зі встановленням іспитового строку. Крім того, сторони обумовлюють, що обвинувачений ОСОБА_3 зобов*язується в строк до 10.03.2019 року відшкодувати шкоду, завдану кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 в сумі 1635 грн.

На момент підписання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 , а також обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла погодилася з тим, що будуть позбавлені права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої, що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 21 лютого 2019 року між обвинуваченим і потерпілою, узгоджену сторонами міру покарання, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 лютого 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на протязі одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2017року і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком на один рік та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., виконувати самостійно.

Речовий доказ чорну куртку із капюшоном залишити за належністю ОСОБА_3 .

Речовий доказ ДВД-диск із відеозаписом з камери зовнішнього відео спостереження магазину «Жіночий одяг» залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ