ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8116/16-к
провадження № 1-кп/753/134/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р. року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В кінці січня 2016 року, перебуваючи в м. Мукачево Закарпатської області ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 вступили в попередню змову з особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) з метою незаконного заволодіння автомобіля «Тойота Ленд Крузер 200» на території м. Києва.

Так, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , та особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), яка керувала орендованим автомобілем «ЗАЗ ВІДА» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули на територію м. Києва, де орендували квартиру АДРЕСА_2 , в якій стали проживати.

Починаючи з 28.01.2016 року в нічний час ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , та особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), керуючи автомобілем «ЗАЗ ВІДА» д.н.з, НОМЕР_1 , перебуваючи в попередній злочинній змові, стали їздити по території міста Києва з метою підшукування автомобіля «Тойота Ленд Крузер 200» для незаконного його заволодіння.

Так, 29.01.2016 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), яка керувала вищевказаним транспортним засобом, прибули до будинку № 6 по вул. Якубовського в м.Києві, де помітили припаркований автомобіль «Тойота Ленд Круйзер 200», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , і яким особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) запропонував ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 незаконно заволодіти, на що останні погодились.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) підійшла до автомобіля «Тойота Ленд Круйзер 200» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_9 та за допомогою заздалегідь виготовленого предмету розбила праве заднє скло вказаного автомобіля та проникла всередину салону даного автомобіля. В цей час ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб у випадку виникнення небезпеки бути затриманими на місці скоєння злочину, попередити про це особу (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження).

Продовжуючи далі свої злочинні дії, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), знаходячись в салоні автомобіля «Тойота Ленд Крузер 200» за допомогою заздалегідь заготовленого пристрою у вигляді мобільного телефону, призначеного для запуску двигуна автомобіля намагався запустити двигун автомобіля Тойота Ленд Крузер 200» д.н.з. НОМЕР_2 , але у вказаному автомобілі спрацювала сигналізація, тож особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця та з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.

Крім того, 02.02.2016 року приблизно о 05.00 годині знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 11-а, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), яка керувала транспортним засобом «ЗАЗ ВІДА» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули за вищевказаною адресою, де помітили припаркований автомобіль «Тойота Ленд Круйзер 200», 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , і яким особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) запропонувала ОСОБА_10 та ОСОБА_8 незаконно заволодіти, на що останні погодились.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) підійшла до автомобіля «Тойота Ленд Круйзер 200» 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, який належить ОСОБА_11 та переконавшись, що в ньому відсутня сигналізація, за допомогою заздалегідь заготовленої свічки запалення, розбив праве заднє скло вказаного автомобіля, та проник всередину салону даного автомобіля. В цей час ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб у випадку виникнення небезпеки бути затриманими на місці скоєння злочину, попередити про це особу (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження).

Продовжуючи далі свої злочинні дії, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), знаходячись в салоні автомобіля «Тойота Ленд Крузер 200» 2008 року випуску за допомогою заздалегідь заготовленого пристрою у вигляді мобільного телефону, призначеного для запуску двигуна автомобіля запустив двигун автомобіля Тойота Ленд Крузер 200» д.н.з. НОМЕР_3 . В цей час ОСОБА_6 замінив на вказаному автомобілі номерні знаки на інші, заздалегідь привезені з собою.

В подальшому, діючи згідно раніше розподілених між собою ролей за наказом особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) за кермо автомобіля «Тойота Ленд Крузер 200» д.н.з. НОМЕР_3 сів ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 сів на заднє сидіння вказаного автомобіля та за допомогою раніше заготовленого скла став склеювати розбите скло. В цей час, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) сів за кермо автомобіля «ЗАЗ ВІДА» д.н.з. НОМЕР_1 , та незаконно заволодівши автомобілем «Тойота Ленд Крузер» д.н.з. НОМЕР_3 з місця вчинення злочину зникли.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненіінкримінованих йому злочинах за ч. 3 ст. 15 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК Українивизнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Так, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , приїхали з м. Мукачево, орендували квартиру в м. Києві та стали в ній проживати. Вночі вони їздили по місту і шукали автомобілі, для того, щоб викрасти їх. В кінці січня вони намагались викрасти автомобіль «Тойота Ланд Крузер». Всі дії по проникненню в автомобіль вчиняв ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , дивились за навколишньою обстановкою. Однак, в автомобілі спрацювала сигналізація, тому вони втрьох втекли. Після цього, в лютому місяці, вони знайшли також автомобіль «Тойота Ланд Крузер», ОСОБА_12 проник до автомобіля, через розбиття заднього скла. За допомогою спеціального пристрою завів двигун. Після, ОСОБА_6 , замінив номерні знаки на автомобілі та сів за кермо, ОСОБА_7 , сів також в автомобіль, щоб заліпити розбите скло. В подальшому вони втрьох з місця вчинення злочину зникли, але одразу були затримані.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненніінкримінованих йому злочинів за ч. 3 ст. 15 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК Українивизнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Так, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 приїхали з м. Мукачево, орендували квартиру в м. Києві та стали в ній проживати. Вночі вони їздили по місту і шукали автомобілі, для того, щоб викрасти їх. В кінці січня вони намагались викрасти автомобіль «Тойота Ланд Крузер». Проникнення до автомобіля вчиняв ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 слідкували за навколишньою обстановкою. Однак, в автомобілі спрацювала сигналізація, тому вони втрьох втекли. Після цього, в лютому місяці, вони знайшли також автомобіль «Тойота Ланд Крузер», ОСОБА_12 проник до автомобіля, розбивши заднє скла. За допомогою спеціального пристрою ОСОБА_12 завів двигун. Після, ОСОБА_6 замінив номерні знаки на автомобілі та сів за кермо, ОСОБА_7 сів також в автомобіль, та почав заліплювати скло. В подальшому вони втрьох з місця вчинення злочину зникли, але одразу були затримані.
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вказали, що дуже жалкують про вчинені злочини.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не оспорюють фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вони правильно розуміють зміст пред`явленого їм обвинувачення та не заперечували про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченим та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб та у незаконному заволодінні транспортного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало потерпілому великої матеріальної шкоди , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покаранняобвинуваченим відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які кримінальний закон відносить до тяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно за місцем проживання,не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання та реєстрації, те, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлює протиправність своєї злочинної поведінки, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей обвинувачення таза правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів та із звільненням від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, який кримінальний закон відносить до тяжких, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання та реєстрації, те, що обвинувачений усвідомлює протиправність своєї злочинної поведінки, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей обвинувачення таза правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів та із звільненням від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд вважає за можливе застосувати до них ст. 69 КК України і призначити покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України нижче від найнижчої межі.
Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави
Питання речових доказів та скасування арешту з майна, буде вирішено судом при винесенні рішення по кримінальному провадженні № 753/11650/18, 1 кп/753/1464/18 відносно ОСОБА_12 , за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити їм покарання:
За ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
За ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ст.75 КК України та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки .
Зобов`язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 12792 гривні 69 копійок на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженим та прокурору.

Суддя: