Справа № 4806/41/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/66/19, за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2018 року частково задоволено погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий). Накладено арешт на майно (речі та предмети), що були вилучені 17.12.2018 в ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 15300 грн., грошові кошти в сумі 750 євро; грошові кошти в сумі 1500 доларів США. У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені - ноутбук марки «Toshiba», серійний номер 6702449UW, із зарядним пристроєм, та ноутбук марки «LG S-53», із зарядним пристроєм відмовлено, і повернуто їх власникам.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 19 грудня 2018 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту на вилучене 17.12.2018 в ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) майно: грошові кошти в сумі 15300 грн., 750 Євро, 1500 доларів США, ноутбук марки «Toshiba», серійний номер 6702449UW, із зарядним пристроєм, та ноутбук марки «LG S-53», із зарядним пристроєм. У клопотанні слідчий вказує на те, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, у ході якого встановлено діяльність стійкої злочинної групи, що має мережу незаконних гральних закладів на території Тячівського району Закарпатської області, яка полягає в проведенні азартних ігор із метою отримання постійних прибутків. Стверджує, що в приміщеннях під вивісками «Спорт лото» та «Космолот» організатори злочинної групи розмістили комп`ютерну техніку для гри в азартні ігри, де цілодобово працює адміністратор, який надає послуги гравцям для введення або виведення грошей на кожен окремий комп`ютер. Зазначає, що згідно отриманої інформації організатором злочинної групи являється ОСОБА_6 , а до її складу входять також ОСОБА_10 , який займається обліком всіх грошових коштів та бухгалтерською документацією, що надходять з усіх гральних закладів, ОСОБА_11 - займається безперебійною роботою комп`ютерів і програмним забезпеченням, а також адміністратори, які надають послуги гравцям для введення або виведення грошей на кожен окремий комп`ютер ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ), що дає можливість працювати закладам цілодобово. Вказує на те, що 17.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду проведено обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено вищевказані грошові кошти та ноутбуки із зарядними пристроями, які відповідно до ст. ст. 98, 100 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Вважає, що вилучені грошові кошти та ноутбуки із зарядними пристроями можуть бути предметами, знаряддями чи/та засобами вчинення кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні. Просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучені 17.12.2018 грошові кошти та ноутбуки із зарядними пристроями.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що додані до клопотання матеріали свідчать про необхідність накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти з метою забезпечення дієвості досудового розслідування кримінального провадження. Разом із тим, вказується на те, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту на вилучені ноутбуки із зарядними пристроями, тобто на спростування тверджень ОСОБА_6 , що такі належать його дружині та дитині, органом досудового розслідування не доведено, що вказані ноутбуки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, у задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на грошові коштиє незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що слідчим та прокурором не надано жодного належного та допустимого доказу, що вилучені грошові кошти мають відношення до організації проведення азартних ігор, оскільки купюри цих грошових коштів не помічені спеціальними барвниками, не марковані та не містять на собі інших індивідуальних ознак, які б свідчили про їх незаконне походження. Зазначає, що слідчим суддею також не враховано й те, що слідчим та прокурором не додано доказів того, що він ОСОБА_6 причетний до проведення азартних ігор, у тому числі й те, що підозра із цих питань йому не оголошувалась і до кримінальної чи адміністративної відповідальності за зайняття гральним бізнесом він раніше не притягувався. Вважає, що вказані грошові кошти в розумінні ст. 98 КПК України не можуть бути визнані речовими доказами, а тому, їх арешт на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України є незаконним. Крім того, посилається на те, що, вирішуючи питання про накладення арешту на грошові кошти, слідчим суддею не враховано як правову підставу для арешту майна, так і розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки арешту майна для третіх осіб. При цьому, стверджує, що слідчий суддя залишив поза увагою та не дав будь-якої оцінки твердженням про те, що грошові кошти в сумі 1500 доларів США та 750 Євро належать його батькові ОСОБА_6 , що підтверджується відповідною заявою останнього та довідкою про наявність у нього серцево-судинної хвороби, а грошові кошти в сумі 15300 гривень належать його дружині ОСОБА_16 та матері ОСОБА_17 , що проживає з ними, що в свою чергу підтверджується доданими до апеляційної скарги довідками про доходи останніх. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 15300 грн., 750 Євро, 1500 доларів США.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу й просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_18 , який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, у тому числі, і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається із проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, у даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 29 грудня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України кримінального правопорушення.
Факт проведення досудового розслідування за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України кримінального правопорушення підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 5-9).
З матеріалів судового провадження також вбачається, що у ході досудового розслідування у даному провадженні встановлено діяльність стійкої злочинної групи, що має мережу незаконних гральних закладів на території Тячівського району Закарпатської області, яка полягає в проведенні азартних ігор із метою отримання постійних прибутків. У приміщеннях під вивісками « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Космолот» організатори злочинної групи розмістили комп`ютерну техніку для гри в азартні ігри, де цілодобово працює адміністратор, який надає послуги гравцям для введення або виведення грошей на кожен окремий комп`ютер. Організатором злочинної групи являється ОСОБА_6 , а до її складу входять також ОСОБА_10 , який займається обліком всіх грошових коштів та бухгалтерською документацією, що надходять з усіх гральних закладів, ОСОБА_11 - займається безперебійною роботою комп`ютерів і програмним забезпеченням, а також адміністратори, які надають послуги гравцям для введення або виведення грошей на кожен окремий комп`ютер ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ), що дає можливість працювати закладам цілодобово.
10 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду дозволено проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі дано дозвіл на відшукання грошових коштів отриманих внаслідок незаконної діяльності гральних закладів (а. с. 11, 12).
Відповідно до протоколу обшуку від 17 грудня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені та вилучені ноутбук марки «Toshiba», серійний номер 6702449UW, із зарядним пристроєм, та ноутбук марки «LG S-53», із зарядним пристроєм, а також грошові кошти в сумі 15300 грн., 750 Євро, 1500 доларів США (а. с. 13- 17).
З указаного протоколу обшуку також убачається, що обшук проведено за участі ОСОБА_16 дружини ОСОБА_6 , яка, ознайомившись із протоколом і підписавши його, будь-яких зауважень, уточнень чи доповнень до протоколу не подавала, у тому числі не вказувала на належність їй вилучених 15300 гривень, а також на належність вилучених коштів іншим особам (а. с. 16-17).
Відповідно до постанови заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 18 грудня 2018 року гроші в сумі 15300 грн., 750 Євро, 1500 доларів СШАотримані внаслідок незаконної діяльності гральних закладів, визнані речовими доказами й відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України (а. с. 18, 19).
Задовольняючи клопотання про накладення арешту на 15300 грн., 750 Євро, 1500 доларів США слідчий суддя прийшов до висновку про те, що наведене в клопотанні слідчого вказане вище вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали в частині накладення арешту на гроші в сумі 15300 грн., 750 Євро, 1500 доларів США, колегія суддів відхиляє, оскільки такі спростовуються приєднаними до клопотання доказами, які підтверджують, що вказані кошти отримані внаслідок незаконної діяльності грального закладу, те, що вказані грошові кошти вилучені під час обшуку саме за місцем проживання ОСОБА_6 .. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів враховує наведені вище докази, а також те, що стороною захисту належним чином не доведено те, що вказані грошові кошти належать іншим особам.

Письмова заява ОСОБА_6 батька ОСОБА_6 про належність йому 750 Євро, 1500 доларів США, належним чином не засвідчена, викликає сумніви у достовірності викладених у ній фактів (а. с. 23).Довідка про доходи ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не підтверджує, що вилучені кошти 15300 гривень, є заробітною платою останніх, отриманою ними за місцем їх постійної роботи. У підтвердження інших джерел отримання коштів гр. гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а не внаслідок незаконної діяльності гральних закладів, апелянтом не надані будь-які докази.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту нагроші в сумі 750 Євро, 1500 доларів США, з метою збереження речових доказів, забезпечення дієвості досудового розслідування кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді колегія суддів вважає такими, що не спростовують викладені у судовому рішенні висновки.
Висновки слідчого судді про відмову в накладені арешту на ноутбук марки «Toshiba», серійний номер 6702449UW, із зарядним пристроєм, та ноутбук марки «LG S-53», із зарядним пристроєм не оспорюються, тому з урахуванням положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються, визнаються належним чином умотивованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі вищенаведеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді з урахуванням положень ч. 3 ст. 407 КПК України підлягає залишенню без зміни.
При розгляді апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів врахувала також вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги ; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу - сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що адвокат ОСОБА_7 під час розгляду судового провадження не заявляв клопотань про дослідження доказів наданих стороною обвинувачення прокурором у підтвердження доводів клопотання, а також не заявляв клопотань про приєднання доказів здобутих стороною захисту в підтвердження доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року, якою частково задоволено погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 клопотання заступника начальника віддіу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно (речі та предмети), що було вилучене 17.12.2018 в ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинкуза адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 15300 грн., грошові кошти в сумі 750 євро; грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а в частині накладення арешту на вилучені - ноутбук марки «Toshiba», серійний номер 6702449UW, із зарядним пристроєм, та ноутбук марки «LG S-53», із зарядним пристроєм, відмовлено та повернуто їх власникам, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: