Ухвала
Іменем України
11 січня 2019року

м. Київ
справа № 495/7629/16-к
провадження № 51- 77 ск19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року, із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень, просить врахувати конкретні обставини провадження та пом`якшити йому покарання.

Водночас засудженим подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження на зазначені судові рішення, в якому він зазначає, що в нього не було у наявності копій оскаржуваних судових рішень. Просить врахувати зазначене та поновити строк касаційного оскарження.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Засуджений ОСОБА_4 касаційну скаргу на судові рішення подав до Верховного Суду 28 грудня 2018 року (згідно відбитку штампу Ізмаїльського слідчого ізолятора на касаційній скарзі), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
На думку Суду, зміст поданого клопотання не свідчить про наявність обґрунтованих підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень,оскільки не містить даних про час вручення засудженому копії ухвали апеляційного суду від 19 червня 2018 року, а сам факт відсутності в нього копій судових рішень, для подання касаційної скарги в строк, передбачений ч.2 ст.426 КПК, не є безумовною та поважною причиною для його поновлення.
Крім того, у клопотанні засудженим не зазначено належних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження того, що через наявність істотних перешкод він був позбавлений реальної можливості у порядку та строки, передбаченому законодавством, реалізувати свої права на подання ним скарги в межах касаційного оскарження судових рішень.
При цьому, як убачається з копії ухвали апеляційного суду від 19 червня 2018 року, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції була подана захисником ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , яка ухвалою апеляційного суду залишена без задоволення, що свідчить про спроможність обвинуваченого реалізувати своє право на оскарження судового рішення за наявності правової допомоги зі сторони захисника на момент розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку.
Інших причин пропуску строку, які б Суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні засудженим не наведено.
Враховуючи положення зазначеного вище Закону, наведену засудженим причину пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважною, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження засудженому ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року відмовити.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3