20.12.2018 Провадження № 1-кс/331/5647/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.18.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0002661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.18.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що 17.12.2018 року, невстановлена особа, перебуваючи на території філії Концерну "Міські теплові мережі", таємно, викрала майно що належить Концерну "Міські теплові мережі", чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 13 512 гривень.

17.12.2018 проведено огляд місця події - ділянка місцевості біля будинку по АДРЕСА_1 , під час якого,виявлено та вилучено: кутник металевий 20 штук довжиною 6 метрів; кутник металевий 1 штука довжиною 2 метри.

Відповідно до ч. 1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися

також під час обшуку, огляду.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучене під час проведення огляду 18.11.2018 а саме: кутник металевий 20 штук довжиною 6 метрів та кутник металевий 1 штука довжиною 2 метри. - є предметом кримінального правопорушення та має значення для кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на значене майно, що належить філії Концерну "Міські теплові мережі"

На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на майно яке було вилучене під час проведення огляду 17.11.2018 по АДРЕСА_1 , а саме: кутник металевий 20 штук довжиною 6 метрів; кутник металевий 1 штука довжиною 2 метри.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд клопотання, про що свідчать матеріали справи.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.18.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 17.12.2018 під час проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , а саме: кутник металевий у кількості 20 штук довжиною 6 метрів та кутник металевий у кількості 1 штуки довжиною 2 метри.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1