Справа №:755/9970/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника третьої особи адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ТОВ «Рейка» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000039 від 30 травня 2018 року,
в с т а н о в и в :
представник ТОВ «Рейка» - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, у якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року на суми лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі України підприємства ТОВ «Рейка» шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Заявник не погоджуючись із зазначеними рішеннями слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, посилаючись на те, що вказані в ухвалах підстави накладання арешту є не обґрунтованими, оскільки сума лімітів ПДВ, що знаходяться на спеціальному рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ ДФС України не є матеріальним об`єктом, у зв`язку із чим не може бути речовим доказом. Крім того, в зазначені ухвалі слідчим суддею не було проаналізовано доводи в клопотанні в контексті тих обставин кримінального провадження, які мають відношення до діяльності підприємства, оскільки в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, що свідчить про те, що орган досудового розслідування не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та причетність до нього ТОВ «Рейка».

Просить скасувати арешти накладені ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва 09 квітня 2019 року на суми лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі України, які належать підприємству ТОВ «Рейка».

Представник третіх осіб ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просиві їх задовольнити.

Прокурор відділу процесуального керівництва досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з необґрунтованістю даного клопотання. Додатково надав копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , яка значиться засновником ТОВ «Рейка», проте жодного відношення до діяльності зазначеного підприємства не має.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши представника третьої особи ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року у справі 755/9970/18, провадження №1кс/755/2593/19 задоволено вимоги клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна та накладено арешт на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 наступних підприємств: ТОВ «Металсел», ТОВ «Айкос Продакт», ТОВ «Сейл Бренд», ТОВ «Федком ЛТД», ТОВ «Промсервісінвест», ТОВ «Есвайр», ТОВ «Рейка», ТОВ «Спектр-Про», ТОВ «Генра», ТОВ «Болер», шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначається в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року метою застосування арешту є збереження речових доказів, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Тому висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Проте в матеріалах долучених до клопотання відсутня постанова про визнання речовими доказами суми лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі України підприємства ТОВ «Рейка».

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 200-1.1 ПК України передбачено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік ПДВ в розрізі платників податку.
Згідно з пунктом 4 Порядку електронного адміністрування ПДВ постанови КМУ від 16 жовтня 2014 року № 569: «Рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування.»

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ - це база даних ДФС, яка аналізує та проводить автоматичний облік ПДВ по кожному підприємству. Показники (суми ліміту ПДВ) є за своєю суттю обліком господарських операцій платника ПДВ в електронній системі, що здійснюється відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Так, ліміт не є грошовими коштами або електронними грошима. Відповідно до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року, електронні гроші - це одиниці вартості, які зберігаються на електронному пристрої, приймаються як засіб платежу іншими особами, ніж особа, яка їх випускає, і є грошовим зобов`язанням цієї особи, що виконується в готівковій або безготівковій формі.
Отже, підприємство не має права власності на ліміт ПДВ, оскільки за своєю суттю ліміт - це показник здійснення господарської операції та не є грошовими коштами або електронними грошима.
Реєстраційний ліміт - це лише певне віртуальне значення, яке обчислюється за формулою, встановленою пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України, та на яке платник має право реєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування.
Згідно із ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вище викладене, сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України, ТОВ «Рейка», на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в розумінні ст. 98 КПК України не може бути речовим доказом в даному кримінальному провадженні, крім того, суми ПДВ в системі електронного адміністрування не відповідає вимогам майна на яке може бути накладений арешт згідно вимог ч. 10 ст. 170 КПК України.
У зв`язку із вище викладеним, клопотання представника ТОВ «Рейка» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174 КПК України, ст. 316 ЦК України, ст. 200-1 ПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
клопотання представника ТОВ «Рейка» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000039 від 30 травня 2018 року задовольнити.
Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року в провадженні №1кс/755/2593/19, на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на активи суми лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України (), за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8 ТОВ «Рейка», шляхом блокування суми податку, в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаному підприємству, на яку останнє має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09 год 45 хв 26 квітня 2019 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1