Провадження №1-в/127/290/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Саврань Савранського району Одеської області, до засудження проживаючому по АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше судимому:
10.11.2000 року Одеським обласним судом за ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 222, п. "а", "г", "ж", "з", "и" ст. 93, ч. 2 ст. 17 п. "а", "г", "ж", "з", "и" ст. 93 КК України, на підставі положень ст. ст. 42, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років,
по даній справі засудженому вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.07.2016 року, який вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 14.03.2017 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України з призначенням йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, в решті вирок залишено без змін -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника Державної установи «Вінницька
виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 на підставі ст. 82 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", станом на 03.02.2018 року засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 строку покарання. Просять замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

В судовому засіданні представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_5 клопотання підтримав та пояснив, що засуджений характеризується позитивно, в установі працевлаштований. За період відбування покарання у Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)" двічі заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 на підставі ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив розглядати дане клопотання без його участі, що не суперечить положенням ст. 539 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 по даній справі засуджений вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.07.2016 року, який вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 14.03.2017 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України з призначенням йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, в решті вирок залишено без змін.
Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Початок строку покарання рахується з 23.04.2015 року, кінець строку покарання - 03.06.2020 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1- 3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 11.10.2018 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Засуджений працевлаштований та отримує заробітну плату.

Виконавчих листів про стягнення коштів із засудженого в установі немає.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 затвердженої 19.04.2019 року, яка міститься в особовій справі засудженого, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно, адміністрацією установи заохочувався два рази, порушення режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Працевлаштований різноробочим в малярному цеху, поставлені завдання виконує вчасно та у повному обсязі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні, доброзичливі відносини із широким колом засуджених. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставитися з розумною ініціативою, приймає активну участь у їх проведенні. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення" та "Правова просвіта". Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом читання художньої та наукової літератури. Підтримує соціально- корисні зв`язки з батьками, дружиною та дітьми.

Із витягу з протоколу № 9 від 19.04.2019 року вбачається, що комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тому, що засуджений став на шлях виправлення.

З повідомлення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК-ЗАХІДНА" ОСОБА_6 від 17.04.2019 року вих. № 4 вбачається, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК-ЗАХІДНА" ОСОБА_6 підтверджує можливість працевлаштування засудженого ОСОБА_3 після звільнення з Державної установи "Вінницька виправна колонія (№ 86)" на підприємстві Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК-ЗАХІДНА" на посаду підсобного робітника із орієнтовним розміром заробітної плати 4 200 грн. 00 коп.

З гарантійного листа директора підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК-ЗАХІДНА" ОСОБА_6 від 09.04.2019 року вих. № 3 вбачається, що директор підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК-ЗАХІДНА" ОСОБА_6 гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_3 у разі заміни покарання з позбавлення волі на виправні роботи, на посаду підсобного робітника з окладом 4 200 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Частиною 1 статті 130 Кримінально виконавчого кодексу України встановлено, що за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися заходи заохочення.

Застосування заходів заохочення має на меті здійснення виховного впливу на осіб, до яких ці заходи застосовуються на основі об`єктивної оцінки додержання ними правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. (ч. 1 ст. 131 Кримінально виконавчого кодексу України).

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений в установі працевлаштований.

Як вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_3 від 19.04.2019 року, 17.07.2017 року засудженого було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, дане стягнення було достроково знято у встановленому законом порядку у виді заохочення. Засуджений п`ять разів заохочувався адміністраціями установ: 31.03.2017 року, 17.05.2018 року, 10.08.2018 року, 04.01.2019 року, 29.03.2019 року, що, на думку суду, свідчить про сумлінну поведінку, а також підтверджує те, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи встановлені обставини, особу засудженого, суд приходить до переконання, що той факт, що засуджений став на шлях виправлення, відповідає фактичним обставинам справи, що, в свою чергу, надає йому право на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Крім того, суд зазначає, що виходячи з приписів ст. 81 КК України, встановлення факту виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці, є вирішальним саме при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Натомість, згідно ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що встановлені обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, тому клопотання слід задовольнити та замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 - задовольнити.
Засудженому вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.07.2016 року, який вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 14.03.2017 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України з призначенням йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, в решті вирок залишено без змін, ОСОБА_3 замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 1 рік 12 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя