Справа № 460/5575/18
Провадження №1-кп/460/434/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001344 від 12.11.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого на АДРЕСА_1 , працюючого заступником директора ДП «Екотрансенерго», з вищою освітою, одруженого,українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Середкевичів Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого на АДРЕСА_2 , працюючого машиністом екскаватора ДП «Екотрансенрго», з середньою освітою, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника комерційного управління заступника директора Державного підприємства Екотрансенерго, достовірно знаючи, що рішенням Львівської обласної ради народних депутатів № 126 від 11.02.1997 в межах території, яку використовує ДП Екотрансенерго, створено орнітологічний заказник місцевого значення Чолгинський, діючи з порушенням вимог охоронного зобов`язання, отриманого ДП Екотрансенерго по охороні орнітологічного заказника місцевого значення Чолгинський, яким передбачено заборону проведення на заповітній території господарської діяльності, яка може спричинити шкоду відповідному об`єкту та порушити екологічну рівновагу, в порушення вимог п. 6.6 Статуту ДП Екотрансенерго, затвердженого 28.12.2015 наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 1785, яким передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, 05.09.2018 близько 10:00, маючи умисел на організацію незаконного видобутку піску із території об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічного заказника місцевого значення Чолгинський, що розташований на території Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області, не маючи відповідних повноважень, без відома директора вказаного підприємства та Уповноваженого органу управління, перебуваючи в приміщенні службового кабінету, який знаходиться на території підприємства за адресою: с. Новий Яр Яворівського району Львіської області, шляхом надання усної вказівки машиністу екскаватора колісного марки ЕО 3322, державний номерний знак НОМЕР_1 ДП Екотрансенерго ОСОБА_6 організував незаконний видобуток піску із території об`єкта природно-заповідного фонду - орнітологічного заказника місцевого значення Чолгинський.

Виконуючи цю вказівку, ОСОБА_6 заїхав на вказану територію та видобув пісок загальною кубомасою 8,96 м.кб. та завантажив його у вантажний автомобіль марки Краз 6510 державний номерний знак НОМЕР_2 та вантажний автомобіль марки Краз 256 Б1 державний номерний знак НОМЕР_3 , чим спричинено збитків державним інтересам на суму 5 604,16 грн.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України умисне пошкодження об`єктів природно-заповідного фонду, вчинене групою осіб за попередньою змовою.

Обвинувачений ОСОБА_6 , обіймаючи посаду машиніста екскаватора Державного підприємства Екотрансенерго, достовірно знаючи, що рішенням Львівської обласної ради народних депутатів № 126 від 11.02.1997 в межах території, яку використовує ДП Екотрансенерго, створено орнітологічний заказник місцевого значення Чолгинський, діючи з порушенням вимог охоронного зобов`язання, отриманого ДП Екотрансенерго по охороні орнітологічного заказника місцевого значення Чолгинський, яким передбачено заборону проведення на заповітній території господарської діяльності, яка може спричинити шкоду відповідному об`єкту та порушити екологічну рівновагу, в порушення вимог п. 6.6 Статуту ДП Екотрансенерго, затвердженого 28.12.2015 наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 1785, яким передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, 05.09.2018 близько 12:00, маючи умисел на незаконний видобуток піску на території об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічного заказника місцевого значення Чолгинський, що розташований на території Терновицької сільської ради Яворівського району Львівської області, не маючи відповідних повноважень, без відома директора вказаного підприємства та Уповноваженого органу управління, на виконання усної вказівки начальника комерційного управління заступника директора Державного підприємства Екотрансенерго ОСОБА_5 , наданої в приміщенні службового кабінету останнього, який знаходиться на території підприємства в с. Новий Яр Яворівського району Львівської області, здійснив заїзд екскаватором колісним марки ЕО 3322, державний номерний знак НОМЕР_4 на територію об`єкта природно-заповідного фонду - орнітологічного заказника місцевого значення Чолгинський та видобув пісок загальною кубомасою 8,96 м.кб., який завантажив у вантажний автомобіль марки Краз 6510 державний номерний знак НОМЕР_2 та вантажний автомобіль марки Краз 256 Б1 державний номерний знак НОМЕР_3 , чим спричинено збитків державним інтересам на суму 5 604,16 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України умисне пошкодження об`єктів природно-заповідного фонду, вчинене групою осіб за попередньою змовою.

Під час досудового розслідування, 22.11.2018, між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області з однієї сторони та підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю їхнього захисника ОСОБА_4 з іншої сторони було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України та ОСОБА_7 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, зазначені в ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив її затвердити та призначити погоджене сторонами покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості, так як має реальну можливість виконати її умови.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та угоду про визнання винуватості просив затвердити, призначити покарання узгоджене сторонами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Суд установив, що угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470, 472КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення матеріалів кримінального провадження, допиту учасників кримінального провадження, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд установив, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинувачених. Також суд установив, що обвинувачені в змозі виконати взяті на себе зобов`язання.

Суд роз`яснив обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 положення ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України та переконався, що обвинувачені їх цілком розуміють, а також усвідомлюють наслідки укладення та затвердження такої угоди та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Після таких роз`яснень обвинувачені не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими є доцільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При визначені правильності погодженого обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що вчинено злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий; обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив. А тому, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження вчинення ним нових злочинів, а також фінансово посильне для обвинуваченого.

При визначені правильності погодженого обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що вчинено злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який раніше не судимий; обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив. Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , попередження вчинення ним нових злочинів, і обвинувачений має фінансову можливість його оплатити.

Питання стосовно речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Зокрема, речові докази - транспортні засоби, які використовувалися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди такого, слід повернути власникам, оскільки судом не встановлено даних, які б вказували на те, що такі знали чи могли знати про їх незаконне використання.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 22, 26, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

угоду про визнання винуватості від 22.11.2018 р. у кримінальному провадженні № 0001344- затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 с. 27 ч. 1 ст. 252 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( тисяча сімсот ) грн.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 252 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( тисяча сімсот ) грн.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ 4505» державний номерний знак НОМЕР_5 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗИЛ-ММЗ 4505» державний номерний знак НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , який згідно постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 10.09.2018 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити за ним;

-транспортний засіб марки «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_7 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_7 серії НОМЕР_8 , який згідно постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 10.09.2018 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити за ним;

-транспортний засіб марки «Краз 6510» державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Краз 6510» державний номерний знак НОМЕР_2 серії НОМЕР_9 , транспортний засіб марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_3 серії НОМЕР_10 , транспортний засіб марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_11 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_11 серії НОМЕР_12 , транспортний засіб марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_13 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_13 серії НОМЕР_14 , транспортний засіб марки «Камаз 55111» державний номерний знак НОМЕР_15 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Камаз 55111» державний номерний знак НОМЕР_15 серії НОМЕР_16 , екскаватор марки «ЕО3322» державний номерний знак НОМЕР_1 повернути ДП «Екотрансенерго», у власності якого знаходяться вказані транспортні засоби;

-грунтово-піщана суміш, що знаходилась на транспортних засобах марки «Краз 6510» деравний номерний знак НОМЕР_2 та «Краз 256Б1» державний номерний знак НОМЕР_3 , яка згідно постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 18.09.2018 року передана на відповідальне зберігання директору ДП «Екотрансенерго» ОСОБА_10 залишити за підприємством;

-зразки грунтово-піщаної суміші, взяті із кузова транспортного засобу марки «Краз 6510» державний номерний знак НОМЕР_2 , із кузова транспортного засобу марки «Краз 256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_3 , а також, які взяті із розритого котловану біля вантажних автомобілів, що згідно постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 10.09.2018 року передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області знищити.

-копію положення про орнітологічний заказник місцевого значення «Чолгинський» на 3 арк., копію охоронного зобов`язання на 1 арк., довідку №212/12 від 05.09.2018 року видана ДП «Екотрансенерго» на 1 арк., дві копії плану території земельної ділянки, на 2 арк., копію ситуаційної схеми Яворівського ДГХП «Сірка» на 1 арк., копію акту на право користування землею на 5 арк., договір №25-08/16 купівлі продажу від 27.08.2018 року на 2 арк., договір №25-08/16 купівлі продажу від 05.09.2018 року в 2 примірниках на 2 арк., специфікація до договору №27-09/16 від 05.09.2018 року в 2 примірниках на 2 арк., розрахунок вартості по договору №27-09/16 від 05.09.2018 року на 1 арк., подорожні листи №762, 763, 764, 765, 766 від 05.09.2018 на 5 арк. повернути ДП "Екотрансенерго".

Арешт на транспортні засоби марки «Краз 6510» державний номерний знак НОМЕР_2 та марки «Краз256 Б1» державний номерний знак НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.09.2018 року скасувати.

Арешт на транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511» державний номерний знак НОМЕР_7 , накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.09.2018 року скасувати.

Арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ 4505» державний номерний знак НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.09.2018 року скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема, обвинуваченими, їхнім захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у проваджені, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1