У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001045

за апеляційною скаргою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.355, ч. 2 ст.146 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

підозрюваний ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

У застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 19.00 год до 07.00 год, на строк до 13.06.2019 р, зобов`язавши його прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у відношенні ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2019 р.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Не погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Просить врахувати, що існує ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_6 відоме їх місце мешкання, що дає йому можливість зустрічатись поза межами кримінального процесуального судочинства та психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше. Крім того, враховуючи характер вчинених злочинів відносно потерпілого ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_6 з метою незаконного впливу на потерпілого та свідків може вчинити відносно нього кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому вважає доведеним, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного у ході досудового розслідування та під час судового розгляду.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146 та ч.3 ст.355 КК України, відомості про які 16.03.2019 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001045.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що в невстановлений під час досудового розслідування час, вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 щодо примушування потерпілого ОСОБА_9 до виконання виниклих цивільно-правових зобов`язань та позбавленні волі потерпілого з метою спонукання останнього до сплати боргу у сумі 318000 грн. З метою реалізації вищезазначеного спільного злочинного плану, 14.03.2019 р ОСОБА_6 домовився про зустріч з потерпілим ОСОБА_9 про що повідомив ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 та запропонував останнім прибути у вказаний час у вказане місце.

Цього ж дня, близько о 19 год, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 на транспортному засобі марки "Тойота Ланкрузер 200" д/н НОМЕР_1 чорного кольору прибули на вул. Рюміна в м. Миколаєві, де зустрілись з потерпілим ОСОБА_9 та почали вказувати потерпілому на необхідність виконання виниклих цивільно-правових зобов`язань та передачі їм вищевказаної вказаної суми грошових коштів. В цей час, діючи за попередньою домовленістю, на вказане місце на невстановленому під час досудового розслідування транспортному засобі прибули ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали наносити ОСОБА_9 руками та ногами удари в область голови та тулубу. ОСОБА_13 взяв у руки предмет схожий на ніж та почав погрожувати потерпілому вбивством. Потім ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повезли потерпілого на АЗС ТОВ "LIG", розташовану за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Степова 3. В цей час до вказаної АЗС прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які також почали вказувати потерпілому на необхідність виконання своїх цивільно-правових зобов`язань.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали по черзі наносити потерпілому ОСОБА_9 численні удари руками та ногами. Крім цього, ОСОБА_13 з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, узяв молоток та наніс ОСОБА_9 не менше 10 ударів в область голови та тулубу, від яких останній втратив свідомість.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного наміру, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , силоміць, всупереч волі потерпілого ОСОБА_9 , одягнули йому на голову поліетиленовий пакет, посадили до невстановленого під час досудового розслідування автомобіля та перевезли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому пристебнули кайданками до батареї опалення та силоміць утримували під наглядом до 16.03.2019 р.

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження небезпечні для його здоров`я.

Слідчий звернувся з клопотанням про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від слідства, впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інші злочини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.355 КК України та ч. 2 ст.146 КК України. Слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні. Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має постійне місце роботи, на його утриманні перебуває неповнолітній син, 2010 року народження, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, одружений, працює, тобто має сталі соціальні зв`язки, прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту, буде достатньо, щоб запобігти існуючому ризику.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 355 КК України та ч. 2 ст.146 КК України, що підтверджується доказами, на які послався слідчий в обґрунтування клопотання. Злочин, передбачений ч.2 ст. 146 КК України відносяться до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості, а за ч.3 ст. 355 КК України до тяжкого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Між тим, при розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має постійне місце роботи, на його утриманні перебуває неповнолітній син, 2010 року народження, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, одружений, працює, тобто має сталі соціальні зв`язки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, врахувавши наявність встановлених ризиків та даних про особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку, що прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурора не наведено мотивів, які б спростовували ці висновки слідчого судді. Посилання апелянта на обставини вчинення злочину не є підставою для обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку апеляційного суду, ці вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, оскільки є достатні підстави вважати про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Висновки слідчого судді належним чином мотивовані.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання у відношенні підозрюваного іншого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3