Провадження № 1-кп/643/1090/18
Справа № 643/9001/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого-адвоката - ОСОБА_6 ,

захисника- адвоката - ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_8 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0002205 від 23.04.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з базовою середньою освітою, студента 2-го курсу державного професійно технічного навчального закладу «Центр професійно технічної освіти №3 м. Харкова» за професією «Водій-слюсар», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.04.2018, близько 18:00 год., точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_9 , знаходячись поблизу дитячого майданчика, розташованого неподалік будинку №138 по пр-ту Тракторобудівників, помітив малознайомого йому малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого він за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів звернувся до нього з вимогою віддати йому куртку, яка була одягнена на ньому, на що ОСОБА_4 , злякавшись почав втікати від нього, побіг в бік маркету «Чудо-Маркет», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 142/1, за яким слідом почав бігти ОСОБА_9 . Після того, як вони увійшли до приміщення вказаного маркету та на прохання його працівників були змушені вийти, вони розташувалися на ділянці місцевості навпроти вхідних дверей до вказаного маркету, де ОСОБА_9 продовжуючи свої протиправні дії, знову вимагав віддати йому куртку, належну ОСОБА_4 , на що останній повторно відмовив йому. Після цього, ОСОБА_9 бажаючи запевнити малолітнього ОСОБА_4 в своїй фізичній перевазі, зняв з себе верхній одяг, тим самим оголив верхню частину тіла та погрожуючи застосувати відносно останнього фізичне насильство у разі, якщо він не віддасть йому куртку, на що ОСОБА_4 не бажаючи продовжувати конфлікт, що виник та усвідомлюючи, що ОСОБА_9 може застосувати відносно нього фізичне насильство, діючи проти своєї волі, зняв з себе належну йому куртку торгової марки «The North Face» колаборації «Supreme» світло сірого кольору зі вставками червоного кольору (рефлективна), вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №11907 від 25.05.2018 1406 гривень 50 копійок, яку передав ОСОБА_9 , який відразу ж одягнув зазначену куртку на себе. Після цього, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 , малолітньому потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1406 гривень 50 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, події якого мали місце 22.04.2018, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений пояснив, що особисто користувався курткою, яка належала потерпілому по 24.04.2018, а потім в ході досудового розслідування куртка була повернута потерпілому. ОСОБА_9 у суді зазначив, що має дохід, та отримує стипендію в закладі де він навчається на теперішній час.

Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку. Обвинувачений та його законний представник в ході судового розгляду принесли свої вибачення потерпілому та його законному представнику.

У суді потерпілий ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , зазначили, що претензій до обвинуваченого у них не має, оскільки в ході досудового розслідування зі сторони обвинуваченого в повному обсязі відшкодована спричинена шкода.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Більш того, обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та місце мешкання, за яким характеризується посередньо. Обвинувачений продовжує навчання, є студентом 2-го курсу державного професійно технічного навчального закладу «Центр професійно технічної освіти №3 м. Харкова» за професією «Водій-слюсар», за яким характеризується добре.

Відповідно до висновку досудової доповіді про неповнолітнього ОСОБА_9 , яка надана на вимогу суду начальником сектору ювенальної пробації м. Харкова філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 , приймаючи до уваги низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року № 5 слідує, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним.

Згідно вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_9 злочину, дані про особу винного, позицію потерпілого та його представника, які не мають моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого. Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення та захисту, які у дебатах зазначили про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його щире каяття, відсутності настання тяжких наслідків. Тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд на підставі ст. 75, ст.104 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_9 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі суд стягує з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 1430 (однієї тисячі тридцять) гривень.

Речові докази: диск з відеозаписом подій від 22.04.2018, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; куртку торгової марки «The North Face» колаборації «Supreme» світло сірого кольору зі вставками червоного кольору, яка передана потерпілому повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_9 , його законному представнику ОСОБА_8 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1