Справа № 194/1081/17
Номер провадження 1-кп/194/6/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2019 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2017 року за № 0002124 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Нікополі Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернівського міського суду знаходиться на розгляді кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 березня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали, про що надав відповідне письмове клопотання.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на його необґрунтованість та надали клопотання, в якому просили застосувати щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання захисник надала суду укладений між ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 договір оренди нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3

Крім того, захисник зазначила, що обвинувачена більше року утримується під вартою, справа тривалий час перебуває на розгляді суду, стороною обвинувачення не забезпечується явка до суду свідків обвинувачення, а також посилалась на неодноразову зміну прокурорів.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченій, посилаючись на фіктивність укладеного між ОСОБА_6 та обвинуваченою договору.

Заслухавши всіх учасників кримінального провадження, в тому числі свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно пункту 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, кого заарештовано має негайно постати перед судом і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України 23 серпня 2017 року, 25 серпня 2017 року їй обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розгляд кримінального провадження проводиться судом тривалий час, зокрема, в зв`язку з неявками в судове засідання свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, зокрема, зазначено, згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Однак, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою "ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".

За приписами частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом встановлено, що хоча особа і обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, проте, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судима, тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце реєстрації та житло.

Судом враховується, що 12.03.2019 року між ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладений договір оренди житла за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначене житло належить на праві власності ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 травня 2018 року та відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 травня 2018 року.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив справжність укладеного договору оренди, справжність наміру надати свою квартиру для проживання в ній ОСОБА_4 .

До того ж, сторона обвинувачення не забезпечує явку в судове засідання свідків кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вони зменшились та зазначені ризики можливо мінімізувати за рахунок іншого, більш м`якого запобіжного заходу як домашній арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло, цілодобово або в певний проміжок часу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення, обрати обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт з покладенням на обвинувачену, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 7 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 177, 181, 183, 331, 371-372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Обрати в кримінальному провадженні № 0002124 від 01 серпня 2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю, на строк до 18 травня 2019 року включно.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 негайно з під варти в залі суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1. Прибувати до прокурора/суду за першою вимогою;

2. Не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу прокурора/суду в період часу з 18.00 год. до 07.00 год.

3. Повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого мешкання.

4. Утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

5. Не відвідувати бари, кафе, ресторани.

6. Докласти зусиль до пошуку роботи або навчання.

Ухвала суду діє до 23 години 59 хвилин 18 травня 2019 року включно.

Виконання ухвали покласти на начальника Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1