Справа № 128/11/18
ВИРОК
Іменем України
17 грудня 2018 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0001158 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого різноробочим магазину «Людмила» ЦР м. Вінниці, раніше несудимого

за ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.10.2017 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території кафе «Київська Русь», що розташовано в смт. Стрижавка по вул. 40-річчя Перемоги, Вінницького району Вінницької області та належить ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи та протиправного збагачення, з корисливих спонукань, достовірно знаючи про відсутність сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку вуличного освітлювального ліхтаря марки «Poland 86266», вартість якого, згідно висновку експерта № 7347/17-21 від 20.12.2017 року становить 397 грн. 50 коп. Після вчинення кримінального правопорушення з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 397 грн. 50 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що в перших числах жовтня минулого року, чи 8-го, чи 9-го числа, точної дати вже не пам`ятає, він разом із своїми друзями перебував в кафе «Київська Русь», що в смт. Стрижавка по вул. 40-річчя Перемоги, Вінницького району Вінницької області, де вживав спиртні напої. Після застілля, по виходу з кафе, він побачив на землі вуличний ліхтар марки «Poland», який вирішив викрасти. Поклавши даний ліхтар за полу своєї куртки, він пішов вулицею додому; однак, по дорозі його зупинили працівники поліції та почали з`ясовувати, що у нього за курткою. Він одразу пояснив про вчинену крадіжку, повернув викрадений ліхтар охоронцю кафе та відшкодував потерпілому ОСОБА_5 власнику кафе, заподіяну шкоду. Про скоєне ним він жалкує, щиро розкаюється у скоєному, просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного та призначити покарання у виді штрафу, оскільки він на даний час працевлаштований.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу, доказів на підтвердження наявності судових витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілого, його думку щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої він покладається на розсуд суду. Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або без обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язків відповідно до ч.2 ст. 76 КК України.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: вуличний освітлювальний ліхтар марки «Poland 86266», що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 198 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1