Справа № 469/1441/16-к
Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/67/2018
У Х В А Л А
28 грудня 2018 р.
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Двоєнка Лисогірського району Саратовської області, РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 185 КК України, не закінчено.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 18.01.2019 року.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочинів середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, раніше судимий, ухилявся від відбування покарання, через що перебував в розшуку на підставі ухвали Василівського районного суду Запорізької області від 07.05.2015 року, не працює, не має міцних соціальних зв`язків та офіційної родини, не має місця проживання в м. Миколаєві, обізнаний про місце проживання свідків, а отже ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховування від суду, вчинення нового злочину, незаконний вплив на свідків - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до 25.02.2019 року.
В клопотанні захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2