УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
У скарзі посилається на те, що постанова ст.слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області є невмотивованою, а досудове розслідування проведено неповно, без всебічного дослідження обставин кримінального провадження та без проведення слідчих дій, які є необхідними для встановлення таких обставин та без належної правової оцінки всіх обставин кримінального провадження. Слідчим не допитаний ОСОБА_5 , не ініційовано питання щодо проведення експертизи на предмет розміру матеріальних збитків пошкодженому майну ОСОБА_5 , не проведені одночасні допити потерпілого, свідків, ОСОБА_5 , не проведено слідчий експеримент.
В судове засідання заявник не з`явився, надіславши заяву про розгляд скарги у його відсутність та задоволення його скарги.
В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, зокрема ст.ст.303-308 цього Кодексу.
Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового; 3) рішення слідчого про закриття кримінального; 4) рішення прокурора про закриття кримінального;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Доводи скаржника про те, що досудове розслідування проведено неповно, без всебічного дослідження обставин кримінального провадження та без проведення слідчих дій, які є необхідними для встановлення таких обставин та без належної правової оцінки всіх обставин кримінального провадження. заслуговують на увагу.
Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, посилання на обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Слідчий суддя, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінальної провадження.
Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, та чи наявні висновки слідчого щодо відсутності вини особи з урахуванням всіх обставин справи.
З огляду на зміст оскаржуваної постанови слідчого, остання не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Закриття кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, а тому процесуальне рішення має відповідати вимогам кримінального процесуального закону.
У постанові від 27.07.2018 року про закриття кримінального провадження з тієї підстави, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, слідчий взагалі не навів у процесуальному рішенні обґрунтування висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, не проаналізував здобуті докази та не зазначив мотивів прийняття рішення, обмежившись констатацією відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, а доводам ОСОБА_4 щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України слідчим не дана оцінка.
Отже, оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Вимога скаржника зазначена в скарзі про зобов`язання слідчого виконати певні слідчі дії, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, - задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1