Номер провадження: 11-сс/813/258/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000359 від 13 квітня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 11 грудня 2018 року в приміщенні квартири, за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000359 від 13 квітня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а саме:
- пристрій для відстрілу гумових набоїв, ПМР 9мм, хк НОМЕР_1 , та магазин;
- паперовий конверт, у якому знаходиться 20 набоїв до пристрою для відстрілу гумовими кулями «МFS 9mm PAK»;
- дозвіл на зброю № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_8 ;
- паспорт пістолета «ПМР» для стрільби еластичними кулями;
- фрагменти порваного паперу;
- грошові кошти, на загальну суму 4 000 доларів США, банкнотами номіналом 100 доларів США у кількості 40 одиниць;
- грошові кошти на суму 1 400 Євро, купюрами по 100 Євро у кількості 14 банкнот;
- грошові кошти на суму 1 100 Євро, купюрами номіналом 50 Євро у кількості 22-х банкнот;
- флеш-носій USB SP 4Gb чорного кольору з етикеткою «Чабан Саша»;
- флеш-носій Smartbuy 8 GB в корпусі чорного кольору;
- флеш-носій Transcend 2 GB в корпусі чорного кольору;
- флеш-носій AData 8 Gb в корпусі чорного кольору;
- флеш-носій, в корпусі чорного кольору, з етикеткою «Видео Ф» та «Газ Балон»;
- стартовий пакет оператора «Київстар», на номер телефону № НОМЕР_3 ;
- чорнові записи, копії документів у кількості 264-х арк.;
- ноутбук «Aser Aspire 8735 ZG», серійний номер №LX PHHOC0040180EC922000;
- мобільний телефон «Apрle iPhone 5S» імеі НОМЕР_4 , з номером мобільного телефону НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон «Nokia 100» імеі 355/ НОМЕР_6 , сім-карта «Goodline»;
- мобільний телефон «Nokia 6700 S-1» імеі 358/ НОМЕР_7 , сім-карта Київстар;
- мобільний телефон «Nomi i184» імеі НОМЕР_8 , імеі 2 НОМЕР_9 , сім-карти «Київстар» та «Лайфсел»;
- мобільний телефон «Nokia 1280», імеі НОМЕР_10 , без сім-карти;
- мобільний телефон «Nokia 1600», імеі НОМЕР_11 , сім-карта «Goodline»;
- мобільний телефон «Nomi i184» імеі1 НОМЕР_12 , імеі2 НОМЕР_13 ;
- мобільний телефон «Nokia 113» імеі НОМЕР_14 , сім-карта «VodaFone»;
- стартовий пакет оператора «Київстар» НОМЕР_15 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представника власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 4000 доларів США та 2500 євро, які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати слідчого негайно повернути майно власнику ОСОБА_8 або уповноваженій особі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки в порушення вимог ст. 173 КПК України, в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не зазначені правові підстави для арешту майна, оскільки жодного посилання на докази причетності арештованих грошових коштів або їх власника ОСОБА_8 до вказаного злочину не містить. Крім того, адвокат зазначив, що відсутні будь-які підстави вважати, що арештоване майно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

На теперішній час слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000359 від 13 квітня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 12.04.2018 року до прокуратури Одеської області надійшла заява приватного підприємця ОСОБА_11 про те, що на початку 2016 року злочинний лідер ОСОБА_12 самостійно та через своїх представників намагався схилити його до реалізації кримінальних схем, пов`язаних з крадіжками застрахованих експортних та імпортних товарів, але, отримавши відмову, почав погрожувати фізичною розправою.

У подальшому в період з 2016 року по теперішній час невстановлені особи, які входять до злочинної групи ОСОБА_12 , неодноразово здійснювали замах на життя та здоров`я ОСОБА_11 . За даними, встановленими в ході досудового розслідування, до близького оточення ОСОБА_12 належить, зокрема, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За місцем проживання ОСОБА_10 11 грудня 2018 року був проведений обшук, в ході якого були виявлені та вилучені, серед іншого, грошові кошти у сумі 4000 доларів США та 2500 євро.

В клопотанні слідчого про накладення арешту на вилучене майно зазначено про мету застосування даного заходу з метою збереження речових доказів, з чим погодився слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси та своєю ухвалою від 04 лютого 2019 року наклав арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , в тому числі грошові кошти у сумі 4000 доларів США та 2500 євро, вважаючи, що достатньо підстав вважати дані кошти такими, що відповідають критеріям, встановленим ч.1 ст.98 КПК України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчим суддею не доведено обґрунтованість втручання у права та інтереси власника грошових коштів у виді обмеження його права користування та розпорядження таким майном, оскільки не наведено достатньо правових підстав, передбачених ч.4 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку 11 грудня 2018 року в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст.171 КПК України).

Однак, слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси всупереч даній правовій нормі, зазначаючи метою накладення арешту необхідність забезпечення збереження речових доказів, не обґрунтував можливість в подальшому використання вилучених грошових коштів як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або факту набуття даних грошових коштів кримінально протиправним шляхом.

З даних, встановлених в ході досудового слідства, про які зазначено в клопотанні слідчого про накладення арешту, вбачається, що приватного підприємця ОСОБА_11 намагаються схилити до реалізації певних кримінальних схем та здійснювалися замахи на життя та здоров`я ОСОБА_11 з метою заволодіння його бізнесом. При цьому не зазначено про встановлення факту або підозри щодо вимагання або передачу грошових коштів внаслідок вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_11 , або наявності інших підстав вважати, що дані грошові кошти можуть бути віднесені до речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 4000 доларів США та 2500 євро, які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимога апеляційної скарги про зобов`язання «уповноваженої особи (слідчого), у розпорядженні якої знаходиться перелічене майно, негайно повернути його власнику ОСОБА_8 або уповноваженій особі», прямо передбачені кримінальним процесуальним законом за умови відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, а тому не вимагають окремого судового рішення.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 11 грудня 2018 року в приміщенні квартири за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000359 від 13 квітня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 4000 доларів США та 2500 євро, які були вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3