Справа № 461/657/19
Провадження № 1-р/461/5/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2019 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., секретар судового засідання Мисько С.М., за участю ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2019 року у справі № 461/657/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб СВ СБУ у Львівській області.

Свою заяву мотивує тим, що 31.01.2019 року ухвалою слідчого судді в задоволенні частини вимог скарги ОСОБА_1 щодо бездіяльності уповноважених осіб СВ СБУ у Львівській області про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14 січня 2019 року відмовлено. Однак, стверджує, що такої вимоги у скарзі не ставилось. Останній просив лише зобов`язати уповноважену особу видати ОСОБА_1 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а не зобов`язати внести відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у заяві. Просить заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, вважаю необхідним роз`яснити ухвалу слідчого судді, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 30.01.2019 року ОСОБА_1 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб СВ СБУ у Львівській області.

Із матеріалі скарги вбачається, що 14 січня 2019 року ОСОБА_1 , в порядку ст.214 КПК України, подав заяву до слідчого СВ СБУ у Львівській області про вчинення, на його думку, злочинів суддями Личаківського районного суду м. Львова, слідчими територіального управління ДБР у м. Львові та іншими невстановленими особами вищевказаного суду і ДБР за ст. 28, ч.3 ст.161, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375 КК України та ст.255, ст.256 КК України, статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

У прохальній частині скарги ОСОБА_1 просив суд:

- зобов`язати уповноважену особу слідчого управління СБУ уми. Львові видати ОСОБА_1 документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію поданої ним 14.01.2019 року заяви, в тому числі копію протоколу усної заяви про злочин з відміткою про реєстрацію;

- зобов`язати уповноважену особу слідчого управління СБУ у м. Львові видати ОСОБА_1 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, відповідно до прийнятої 14.01.19 року слідчим управління СБУ у м. Львові Кононенко Д.Л. усної заяви про злочини.

За результатами розгляду скарги 31.01.2019 року слідчим суддею прийнято рішення про часткове задоволення скарги, зокрема, зобов`язано уповноважену особу СВ СБУ у Львівській області видати ОСОБА_1 належним чином завірену копію протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 14 січня 2019 року. В задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо бездіяльності уповноважених осіб СВ СБУ у Львівській області в частині внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14 січня 2019 року відмовлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Отже, предметом роз`яснення є судове рішення, прийняте судом.

Із системного аналізу даної процесуальної норми вбачається, що роз`яснення судового рішення, яке на думку певних осіб є незрозумілим, виступає ще одним (крім передбаченого ст.379 КПК) способом усунення його недоліків.

Щодо передбачених ст.380 КПК України роз`яснень змісту судового рішення та інших його аспектів, то вони не обумовлені потребою усунення його формальних чи змістових недоліків.

Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного його сприйняття.

Суд може задовольнити заяву і внести відповідні роз`яснення в судове рішення.

В нашому випадку, ухвала слідчого судді про відмову в частині задоволення скарги про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14 січня 2019 року вмотивована тим, що вимога скарги про зобов`язання уповноваженої особи слідчого управління СБУ у м. Львові видати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, повністю охоплюється вимогами норми ст.214 КПК України щодо внесення відомостей в ЄРДР.

Так, відповідно до ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадження може бути фізична чи юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Із змісту означеної правової норми випливає, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування (ст.214 КПК України), вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки.
В даному випадку, як вбачається із змісту листів СВ СБУ у Львівській області від 15.01.2019 р. відповідні відомості до ЄРДР по усній заяві ОСОБА_1 слідчим внесені не були; заява скерована до ГУ НП у Львівській області для розгляду і прийняття рішення.

Як зі змісту скарги ОСОБА_1 , так і з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2019 р. (прийнято старшим слідчим з ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області) вбачається, що звернення (усна заява) подана заявником в порядку норми ст.214 КПК України, яка врегульовує процедуру початку досудового розслідування за умови подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, в яких міститься обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За обставин поданої усної заяви, підстав для внесення відомостей в порядку ст.214 КПК України не вбачається, відтак, відсутні правові підстави для визнання бездіяльності слідчого СУ СБУ у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, що не породжує правових підстав для видачі ОСОБА_1 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, відповідно до прийнятої 14.01.2019 р. усної заяви про злочини суддів Личаківського районного суду м.Львова, слідчих територіального управління ДБР у м.Львові та іншими невстановленими особами вищевказаного суду і ДБР за ст. 28, ч.3 ст.161, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375 КК України та ст.255, ст.256 КК України, статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора при досудовому розслідуванні, а оскільки скарга була подана в порядку ст. 303 КПК України, то вимога про зобов`язання вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого могла розглядатися лише в аспекті відмови у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як це передбачено зазначеною статтею.

У скарзі , поданій ОСОБА_1 в порядку ст.303 КПК України, та із її змісту вбачається, що таку заявник подає у зв`язку із порушенням норми ст.214 КПК України, яка і регулює питання початку досудового розслідування, зокрема, внесення відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369, 380 КПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2019 року у справі № 461/657/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб СВ СБУ у Львівській області задоволити.

Роз`яснити, що відповідно до ст.55 КПК України процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування (ст.214 КПК України), вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки.

Оскільки, за обставин поданої усної заяви ОСОБА_1 підстав для внесення відомостей в порядку ст.214 КПК України не вбачається, відтак, відсутні правові підстави для визнання бездіяльності слідчого СУ СБУ у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, що не породжує правових підстав для видачі ОСОБА_1 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, відповідно до прийнятої 14.01.2019 р. усної заяви про злочини суддів Личаківського районного суду м.Львова, слідчих територіального управління ДБР у м.Львові та іншими невстановленими особами вищевказаного суду і ДБР за ст. 28, ч.3 ст.161, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.375 КК України та ст.255, ст.256 КК України, статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя І.Р.Волоско.