Справа № 645/2926/18
Провадження № 1-кп/645/218/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має неповну середню освіту, учень 10-А класу Харківської вечірньої (змінної) школі ІІ-ІІІ ступенів №5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 14.02.2017 р. Орджонікидзевським районим судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15- ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 09.08.2017 р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має неповну середню освіту, учень 9-А класу ХЗОШ № 70, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 04.10.2017 р. приблизно о 21.00 год. перебували біля б.142 по пр.Олександрівському в м.Харкові, де в них виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, а саме майна з торгового кіоску по ремонту мобільних телефонів, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , у якому здійснював підприємницьку діяльність потерпілий ОСОБА_8 .

Діючи за попередньою змовою та в групі між собою, ОСОБА_6 направився до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв викрутку, за допомогою якої він та ОСОБА_7 мали зламати двері вказаного вище кіоску та проникнути до середини приміщення.

Взявши вдома викрутку, ОСОБА_6 біля свого будинку зустрівся з ОСОБА_7 , якому передав викрутку, після чого вони разом направились за адресою: м.Харків, пр.Московський, 256. Прибувши близько 00.00 год. 05.10.2017 р. до ринку, розташованого біля станції метро «імені Масельського» за адресою: м.Харків, пр.Московський, 256, на території якого знаходиться кіоск по ремонту мобільних телефонів, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру групи, пройшлися вдвох по території ринку, з метою переконатися, що нікого зі сторонніх осіб поблизу немає та за їх діями ніхто не спостерігає. Помітивши камеру відеоспостереження, розташовану таким чином, що в поле її зору попадає кіоск по ремонту мобільних телефонів, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 відвернути її в інший бік. ОСОБА_7 погодився, після чого вони підійшли ззаду камери, ОСОБА_6 підсадив ОСОБА_7 собі на плечі і той відвернув камеру в інший бік. Таким чином, переконавшись, що нікого зі сторонніх осіб поблизу немає та за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підійшли до

кіоску по ремонту мобільних телефонів, де ОСОБА_6 , скориставшись викруткою, що малася при собі у ОСОБА_7 , зламав дужку навісного замку дверей кіоску. Після чого ОСОБА_6 передав викрутку ОСОБА_7 , який став ламати врізний замок. Оскільки у ОСОБА_7 не вийшло зламати замок, то вони, діючи злагоджено, навалилися разом своїми корпусами на викрутку і, таким чином, зламали ригель замку. Після чого незаконно проникли до приміщення вказаного кіоску, звідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 таємно викрали мобільний телефон «Sony Xperia С 2305» у корпусі білого кольору, іmеі: НОМЕР_1 , вартістю 1530,00 грн., та планшет Nomi С 10103 Ultra+ 10» 3G 16 GT, чорного кольору, іmеі: 52548, вартістю 1920,00 грн.

Після чого обвинувачені з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3450 грн.

В судовому засіданні обвинувачені свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнали в повному обсязі.

При цьому ОСОБА_7 пояснив, що 04.10.2017 р. в нічний час він дійсно зустрівся з ОСОБА_6 та вони вирішили вкрасти мобільний телефон і плашет з кіоску на ринку біля станції метро «Імені Масельського». Для цього ОСОБА_6 пішов до себе додому за викруткою, а ОСОБА_7 пішов до себе додому та перевдягнувся. Зустрівшись після цього, ОСОБА_6 передав йому викрутку і вони разом пішли до кіоска. Прибувши на місце вчинення злочину, вони обдивились кругом та помітили камеру відеоспостереження, в поле зору якої попадає кіоск по ремонту мобільних телефонів. ОСОБА_6 запропонував відвернути камеру, для чого ОСОБА_7 став йому на плечі та відвернув камеру в інший бік. Потім вони підійшли до кіоску, зламали навісний та врізний замки, увійшли до приміщення кіоску, звідки викрали мобільний телефон і планшет, після чого пішли з місця крадіжки. По дорозі вони розподілили викрадене майно: ОСОБА_7 взяв собі мобільний телефон, а ОСОБА_6 - планшет. У вчиненому щиро розкаявся.

ОСОБА_6 надав суду аналогічні пояснення, крім того, пояснив, що ініціатором вчинення крадіжки був саме він. Викрадене майно він заклав у ломбард, а отримані кошти витратив на власні потреби. У вчиненому також щиро розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинувачених, суд приходить до висновку про винність неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище, а ОСОБА_6 ще й вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря-нарколога КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше судимий: 14.02.2017 р. Орджонікидзевським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15- ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 09.08.2017 р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки, за місцем навчання характеризується задовільно, проживає в неповній родині, з матір`ю та малолітнім братом, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку судово-психіатричного експерта №422 від 22.05.2018 р., ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі соціалізованого розладу поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення,

ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» та в психоневрологічному диспансерному відділенні КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня №5» - не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно, проживає в неповній родині, з матір`ю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом відповідно до положень ст.66 КК України, визнається щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання кожного обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 в межах кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його щире каяття, висновок органу пробації, відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений як середній, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.

Що стосується покарання ОСОБА_6 , відносно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінений як середній, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків суд застосовує положення ч.1 ст.71 КК України та визначає його шляхом приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, частини невідбутого ним покарання у вигляді 8 місяців позбавлення волі за попереднім вироком Московського районного суду м.Харкова від 09.08.2017 р.

Питання про речові докази судом вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

З підстав, передбачених ч.1 ст.71 КК України, шляхом приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, частини невідбутого покарання у вигляді 8 місяців позбавлення волі за попереднім вироком Московського районного суду м.Харкова від 09.08.2017 р. та призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Початок відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 21.01.2019 р.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

З підстав, передбачених ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбуття покарання, якщо засуджений протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили речові докази: планшет, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , вважати таким, що повернутий його законному власнику.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, у розмірі 572,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий - суддя: