08.04.2019 ЄУН 331/2911/18
Провадження № 1-кс/331/1496/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 1-кп/331/324/2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_4 зазначено, що суддею ОСОБА_7 , безпосередньо під час розгляду кримінального судового провадження по справі 331/2911/18, вчинено дії що викликають сумнів у її неупередженості, та повністю підтверджують наявність інших обставин які також викликають сумнів у її неупередженості, які полягають у наступному:

Заявником, як цивільним позивачем у справі було подано до суду клопотання про забезпечення цивільного позову про накладання арешту на майно обвинуваченого гр. ОСОБА_5 , а саме на автомобілі, та на квартиру в м. Одеса. До клопотання було долучено докази, та Витяг з Реєстр речових прав на нерухоме майно, який було отримано ним офіційним шляхом.

На судовому засіданні 13.02.2019 року суддею ОСОБА_7 було розглянуто це клопотання та зазначені докази. Додатково на судовому засіданні було заслухано всі сторони кримінального провадження по цьому питанню. Під час розгляду клопотання про забезпечення позову на судовому засідань 13.02.2019 р., прокурором ОСОБА_3 було зазначено що у зв`язку із відсутністю доказів належності автотранспорту гр. ОСОБА_5 вона залишає питання про накладання арешту на автомобіль на розсуд суду, а іншу його вимогу щодо накладання арешту на нерухоме майно - квартиру в м. Одеса підтримує. Зазначене підтверджується аудіозаписом судового засіданні від 13.02.2019 року, на відмітці часу 11:47:46.

Ігноруючи думку та висловлювання прокурора на судовому засіданні 13.02.2019 року, суддя ОСОБА_7 приймає за розглядом клопотання ухвалу в якій повністю спотворює думку та висловлювання прокурора, чим безпосередньо змінила думку сторони обвинувачення, що кардинально вплинуло на зміст прийнятої ухвали.

Вважаючи, що суддею зроблено помилку, заявником було подано заяву про виправлення зазначеної помилки, яку було розглянуто суддею ОСОБА_7 01.03.2019 року. В зазначеній ухвалі суддею визнано, що викривлення позиції прокурора, та неврахування Витягу з Реєстру майнових прав під час судового засідання не є помилкою.

Крім цього, між суддею ОСОБА_7 , та захисником обвинуваченого ОСОБА_8 існують тісні дружні відносини, що є додатковою обставиною яка також викликає сумнів у її неупередженості.

Такі дії судді ОСОБА_7 та вчинені нею грубі порушення суддівської етики та КПК України не тільки суперечать законодавству, а й взагалі підривають суспільну довіру до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 наполягав на задоволенні заяви, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені по тексту заяви.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_4 заперечували через її необґрунтованість та безпідставність, просили відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 надала письмові пояснення, в яких зазначено, що доводи заявника про наявність дружніх стосунків із адвокатом ОСОБА_8 є необгрунтованими та фактично зводяться до припущень, із даним адвокатом особисто не знайома, знає його як юриста, який практикує у м. Запоріжжі, жодних особистих відносин не підтримує.

Доводи заявника про невірне висвітлення позиції прокурора під час постановлення ухвали від 20.02.2019 року про відмову в задоволенні клопотання цивільного позивача про накладення арешту на майно вже були предметом судового розгляду, за наслідками якого судом постановлена ухвала про відмову у виправленні помилки від 01.03.2019 року. Вважає, що ці обставини взагалі не можуть свідчити про сумніви у неупередженості судді, а зводяться лише до незгоди із прийнятим суддею рішенням.

Крім того, просить взяти до уваги, що цивільним позивачем ОСОБА_4 вже неодноразово заявлявся відвід складу суду на протязі розгляду даного провадження, однак всі заяви були залишені без задоволення як безпідставні.

Просить заяву ОСОБА_4 розглядати без її участі.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, ознайомившись з доводами заяви про відвід, перевіривши їх наявними доказами, дійшов наступного висновку.

Статтями 75 та 76 КПК України встановлений виключний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні.

Серед таких підстав законодавцем, зокрема, зазначено про особисту заінтересованість вказаних осіб або їх близьких родичів чи членів сім`ї в результатах провадження або існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом наведених положень КПК України, слідчий суддя, суддя можуть бути відведені від участі у розгляді конкретної справи.

Відповідно до частини п`ятої ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Проте, зазначені заявником ОСОБА_4 , підстави для відводу, на думку суду, не можуть вважатися доказом упередженості судді і не входять до підстав, визначених у ст. 75-76 КПК України. З наведених заявником доводів, жодним чином не вбачається, що суддя ОСОБА_7 , вирішуючи питання про забезпечення цивільного позову, висловила свою думку у даній справі, або іншим чином виявила упередженість.

Крім цього, суддею ОСОБА_7 01.03.2019 р. було відмовлено у клопотанні цивільного позивача ОСОБА_4 про виправлення помилки в ухвалі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2019 р. Зокрема, в ухвалі від 01.03.2019 р. зазначено, що ОСОБА_4 у своєму клопотанні просить зазначити інші відомості (ніж передбачені ст. 379 КПК), які вплинуть на зміст судового рішення, змінивши його по суті.

Незгода з прийнятим рішення в ході судового розгляду, не позбавляє права учасників судового процесу порушити вказане питання в порядку ч. 2 ст. 392 КПК України.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача). Відомостей щодо упередженості або залежності головуючого від іншої сторони кримінального провадження, зокрема адвоката ОСОБА_8 у своїй заяві про відвід та у судовому засіданні заявник ОСОБА_4 не навів.

В КПК України відсутня норма, закріплена у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, проте, вона повністю відповідає принципу верховенства права, конвенційним принципам і може бути застосована за аналогією. Так, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу з наведених підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та безпідставного затягування судового процесу за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_4 заява про відвід фактично є скаргою на дії судді ОСОБА_7 та частково зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, заявлений ОСОБА_4 відвід судді ОСОБА_7 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на які посилається заявник, як на обставини, що виключають участь судді при розгляді справи, а наведені підстави не можуть вважатися достатніми для вирішення питання про відвід судді, оскільки сумнівів у її неупередженості вони не викликають та ґрунтуються, виключно, на суб`єктивних переконаннях заявника.

Також суд приймає до уваги, що сторона захисту, просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 , що на думку суду, виключає наявність у сторони захисту сумнівів в неупередженості вказаної судді.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що під час розгляду заяви ОСОБА_4 судом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 , доводи на які посилається заявник, не відповідають вимогам ст. 75 КПК України та є його власним міркуванням, оскільки не ґрунтуються на фактичних даних, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 76, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовити у зв`язку із її необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1