ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/307/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №623/2989/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 08.01.2019 про закриття кримінального провадження №0000871, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 лютого 2019 року адвокату ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні скарги його скарги на постанову слідчого СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 08.01.2019 про закриття кримінального провадження №0000871.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 і ОСОБА_8 просять скасувати вказану ухвалу слідчого судді та вчинити певні дії у відповідності до ст.ст. 2,3,4,9,14,21,113,114 КПК України, встановивши для слідчої та процесуальних прокурорів розумний місячний термін для прийняття процесуального рішення по кримінальному провадженню.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти посилаються на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм права. Вважають, що слідчим ОСОБА_9 не обгрунтовано і не підтверджено матеріалами кримінального провадження її твердження щодо цивільно-правового характеру відносин між потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Постанова слідчого повинна бути скасована, оскільки слідчим ніяких слідчих дій проведено не було, а прокурором не давалось доручень на їх проведення. Вважають, що доказом того, що дії ОСОБА_10 повинні кваліфікуватись за ст. 190 КК України є власноруч написана розписка від ОСОБА_10 , яка підтверджує, що, пропустивши термін повернення грошей, він продовжував вводити в оману потерпілого. Вважає, що слідчий допустила неповноту слідства, оскільки не допитала ОСОБА_10 з приводу того, куди він потратив гроші, оскільки він не довів своїх намірів повернути взяті ним грошові кошти. Враховуючи вищевказане, просив скасувати вказану ухвалу слідчого судді.
Вислухав доповідь судді, пояснення адвоката, думку прокурора, перевірив матеріали судового провадження судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Дані вимоги закону слідчим поліції у кримінальному провадженні були дотримані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.07.2017 р. за заявою ОСОБА_8 від 03.07.2017 до ЄРДР були внесені відомості за №0000871 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування слідчий допитав в якості потерпілого ОСОБА_8 , також допитано ОСОБА_10 , цивільну дружину ОСОБА_10 ОСОБА_11 та в якості свідка ОСОБА_12 .

Слідчим встановлено, що ОСОБА_10 отримав в борг грошові кошти від ОСОБА_8 у сумі 23 000 доларів США, які він повинен був повернути до грудня 2015 року. Також встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було укладено усну угоду про надання останньому грошових коштів в борг і відповідно у ОСОБА_10 виникли фінансові зобов`язання перед ОСОБА_8 , які він у визначений строк, а саме до серпня 2015 року не виконав і таким чином порушив умови усної угоди. На підтвердження вказаних зобов`язань, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 письмове підтвердження його зобов`язання розписку, чим поновив загальний термін виконання фінансового зобов`язання перед ним з боку ОСОБА_10 до 10.06.2016. При цьому ОСОБА_8 , розуміючи , що ОСОБА_10 у визначений термін до серпня 2015 року не повернув йому грошові кошти, до правоохоронних органів з даного приводу не звернувся, а отже дії ОСОБА_10 як шахрайські не визначив. В подальшому ОСОБА_8 на час настання таких наслідків угоди у вигляді її невиконання станом на 10.06.2016 також не звернувся до правоохоронних органів, а продовжував діяти в рамках цивільно-правових відносин з ОСОБА_10 .

З заявою до Ізюмського ВП ГУНП ОСОБА_8 звернувся лише 04.07.2017 року. До заяви ОСОБА_8 була додана копія письмової розписки ОСОБА_10 від 23.05.2016 , в якій останній вказав, що взяв в борг у ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 23 000 доларів США (станом на 23.05.2016 еквівалентно 581 000 грн.), які зобов`язується повернути ОСОБА_8 до 10 червня 2016 року.

Під час досудового розслідування слідчим було досліджено усі обставини кримінального провадження, а також виконано інші необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини по справі і не встановлено ознак складу кримінального правопорушення злочину. В ході допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не отримано достатніх даних, які свідчать, що ОСОБА_10 мав на меті присвоїти грошові кошти та не виконувати зобов`язання щодо повернення вказаних грошових коштів.

08.01.2019 року слідчим СВ Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000871 на підставі ч.1 п. 2 ст. 284 КПК України, оскільки в діяннях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а відносини, що склались між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під час укладення угоди про надання в борг грошових коштів, мають цивільно-правовий характер.

Таким чином, слідчим у повному обсязі перевірені доводи заяви про вчинення кримінального правопорушення, а в ході досудового розслідування досліджено усі обставини кримінального провадження та виконано інші необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини по справі. Вказане свідчить, що в даному випадку не встановлено ознак складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , прийшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою, винесеною з врахуванням вимог ст. 284 КПК України з всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи .

Посилання апелянтів про незаконність вказаного судового рішення та невідповідність його нормам матеріального та процесуального права є лише припущенням та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційною інстанцією. Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи скарги адвоката ОСОБА_7 до слідчого судді та не спростовують виводи ухвали слідчого судді. Вказаним доводам скарги слідчий суддя дав належну оцінку у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді