Справа № 489/2368/19
Кримінальне провадження №1-кс/489/1059/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2019 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчої - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області погодженого з прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого не офіційно водієм у ПП " ОСОБА_7 ", має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно викладеному у клопотанні слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001537 від 29.04.2019р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.
В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, яке було вчинене за наступних обставин.
29.04.2019 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 , діючи за раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні декількох ударів в область голови, заволодів майном останнього, а саме: ланцюжком, виготовленим з металу білого кольору, вартістю 1000,00грн. та двома браслетами, виготовленими з металу білого кольору, по 500,00 грн. кожний, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2000,00грн.

Однак, не довів вказаний злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.

29.04.2019р. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України о 19:00 год.
29.04.2019р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчим було надано протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2019р. ОСОБА_8 , який повідомив, що 29.04.2019р. близько 19:00 год. невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 зірвала з його шиї срібний ланцюжок та два срібні браслети, завдавши матеріальний збиток на загальну суму 2000,00грн; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив про завдані тілесні ушкодження та викрадене майно, зворотнє повідомлення міської лікарні швидкої медичної допомоги, де за результатом огляду зафіксовано у ОСОБА_8 струс головного мозку; протоколи допитів свідків, протокол обшуку ОСОБА_6 в ході якого було виявлено та вилучено срібний ланцюжок з кулоном та два браслети і спортивну курточку та протокол огляду предмету в ході якого були оглянуті ланцюжок та браслети; постанова про визнання речовини доказами.
В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник наголосив на тому, що його підзахисний є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, а відтак відповідно до норм кримінального процесуального законодавства до нього не може бути застосований найсуворіший запобіжний захід без зазначення мотивів та підстав можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Доводи слідчого та прокурора про існування ризиків зазначених у клопотанні ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, вчинив тяжкий злочин, за який загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, ніде не працює, не має постійного джерела доходу та не зв`язаний міцними соціальними зв`язками, мешкає не за місцем реєстрації, з чим погодитися не можна.

ОСОБА_6 має як постійне місце проживання, так і місце реєстрації, працює не офіційно водієм у ПП " ОСОБА_7 ", раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Відсутність офіційного працевлаштування та постійного джерела доходів також не свідчить про можливість особи вчинити злочин.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15.02.2005р. по справі "Сулаоя проти Естонії" наголошено, що відсутність роботи чи сім`ї не свідчить про схильність до повторного вчинення злочинів.

В своєму рішенні від 12.02.2015р. Європейський суд з прав людини по справі "Подвезько проти України" зазначив, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати тримання під вартою.

Виходячи з викладеного, слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, які могли б бути достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, які стали б підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважаю за необхідність відмовити у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_2 з 20:00 год. до 07:00 год. ранку наступного дня, та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не виїзжати за межі Миколаївської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи.
Строк дії ухвали закінчується 27 червня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1