Справа №201/2175/19
Провадження №1-кс/201/1406/2019
У Х В А Л А
іменем України

11 квітня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у не розгляді її заяв, поданих в межах кримінального провадження №0002962, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у не розгляді її клопотань, поданих в межах кримінального провадження №0002962.

В обґрунтування скарги вказує, що вона зверталася до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявами від 17 січня 2019 року та 28 січня 2019 року. 12 лютого ОСОБА_3 отримала письмові відмови на вказані заяви з мотивуванням, що вона не має відповідного статусу та не має права звертатися до слідчого із клопотаннями.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Встановлено, що 17 січня 2019 року та 28 січня 2019 року ОСОБА_3 зверталася до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявами про проведення слідчих дій в межах кримінального провадження №0002962.

Постановами старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 22 січня 2019 року та 30 січня 2019 року заявниці було відмовлено у задоволенні її клопотань, оскільки вона не має відповідного статусу та не має права звертатися до слідчого із клопотаннями.

Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим за результатами розгляду клопотання постанови про повну або частку відмову у його задоволенні і така постанова має бути мотивована.

Винесені слідчим постанови невмотивована та в них не наведено жодного обґрунтування висновків слідчого.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, за відсутності в оскаржуваній постанові висновків слідчого та посиланні у прийнятому рішенні конкретизованого результату відмови, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в частині скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання.

Стосовно заявлених по скарзі вимог про зобов`язання слідчого здійснити ряд слічих дій, слід дійти до висновку, що до винесення слідчим вмотивованої постанови за результатами розгляду клопотання про проведення таких слідчих (розшукових) дій така вимога є передчасною, оскільки наперед не підлягає встановленню в якій частині клопотання буде задоволено, а в якій частині відмовлено, а скасуванню підлягають постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Крім того, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у не розгляді її заяв, поданих в межах кримінального провадження №0002962 задовольнити частково.

Скасувати постанови старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 22 січня 2019 року та 30 січня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання, поданих в межах кримінального провадження №0002962 і зобов`язати уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розглянути заяви ОСОБА_3 від 17 січня 2019 року та 28 січня 2019 року шляхом винесення вмотивованого і обґрунтованого рішення в порядку ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

В іншій частині заявлених по скарзі вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1