Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/129/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_4 , 1983 року народження про зарахування у строк відбуття покарання строку перебування під вартою, про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015, -

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2019 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання - заява від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, в якому він просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з дня проголошення рішення апеляційним судом Київської області (18.12.2017 року) по день його прибуття з Київського СІЗО № 13 до ЧВК № 62 (04.02.2018 року).
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не доставлявся, проте надав до суду через адміністрацію ДУ «Черкаська ВК (№ 62)» заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2017 та ухвалою апеляційного суду Київської області від 18.12.2017 року ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

На підставі ч. 4 ст. 539 КПК України справа розглядається у відсутність осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання.

Заслухавши позицію прокурора, враховуючи думку засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 та наявні матеріали справи за клопотанням, суд приходить до наступного:

встановлено, що 20.06.2017 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України в межах досудового розслідування за № 0002272 від 20.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, який вчинено 19.06.2017 року, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком приєднано 1 рік невідбутого покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 15.08.2016 року і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Крім того, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.06.2017 по 12.10.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 грудня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року щодо нього закрито. Обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувано в строк відбування покарання час перебування його під вартою із 13.10.2017 року по 18.12.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З розпорядження судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від 09.01.2018 року № 1-кп/361/453/2017 вбачається, що вирок суду від 12.10.2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 18 грудня 2017 року.

На даний час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)».

Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, а саме, - до 21 червня 2017 року.
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.
Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, 29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла рішення щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Висловлено правовий висновок про те, що ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Зокрема, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Отже, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального злочину в часі.
Згідно з п. 2 розділу ІІ Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року - цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Як передбачено п. 4 ч. 5 зазначеної статті, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, судом встановлено, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 20 червня 2017 року (час затримання) по 12 жовтня 2017 року (дата постановлення вироку) вже зарахований у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що вбачається з вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року та згідно ухвали апеляційного суду Київської області зараховано в строк відбування покарання час перебування його під вартою із 13.10.2017 року (день, наступний після постановлення вироку) по 18.12.2017 року (дата набрання вироку законної сили), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Жодних доводів та обставин, які б свідчили про необхідність зарахування у строк відбуття покарання іншого терміну попереднього ув`язнення, - ОСОБА_4 не навів. Крім того, що стосується зарахування іншого строку перебування засудженого в Київському слідчому ізоляторі з дня набрання вироком суду законної сили з 18.12.2017 року до часу його прибуття 04.02.2018 року до ДУ Черкаська виправна колонія №62 включно, то слід зазначити, що сам по собі факт перебування особи у слідчому ізоляторі не є тотожним поняттю «попереднє ув`язнення», в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. 152 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , 1983 року народження,- відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 25 січня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_1