УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ПрАТ «Оболонь» про скасування арешту майна у кримінальному провадження № 0000132, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва 10.12.2018 року надійшло клопотання ПАТ «Оболонь» про скасування арешту майна у кримінальному провадження № 0000132, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року.

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року в межах кримінального провадження № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, накладено арешт на нерухоме майно реєстраційний номер нерухомого майна 00, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 298,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Київ вул. Богдана Хмельницького, 63 та належать на праві власності ПрАТ «Оболонь» (), із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, мотивами накладення арешту стали висновки слідчого судді про те, що таке майно відповідає критеріям речових доказів наведених у ст. 98 КПК України.

На переконання представника власника майна при накладенні арешту не були дотримані загальні засади кримінального провадження, оскільки клопотання слідчого було розглянуте без повідомлення власника. Разом з тим вищевказане майно перебуває у власності добросовісного набувача.

При цьому, рішенням Київської міської ради «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» від 02.12.2010 № 284/5096 затверджено переліки об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення. В таблиці 6 додатку «Житлове господарство» Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщені в Шевченківському районі станом 01.10.2010 року зазначено об`єкт під порядковим номером 1154 жилий будинок, адреса вул. Б. Хмельницького, 63, літ. А, площа нежилих приміщень 261,90 кв.м.

Разом з тим, право власності ПрАТ «Оболонь» зареєстроване на нежитлові приміщення загальною площею 298,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 63.

При цьому, орган досудового розслідування звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, за огляду на положення ст. 98 КПК України, проте, в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.11.2018 року (справа № 761/43295/18 провадження № 1-кс/761/29338/2018), про наявність такого процесуального документа не зазначено, тому клопотання прокурора є безпідставним та необґрунтованим.

У судовому засіданні представник власника майна, клопотання підтримала з мотивів у ньому наведених та просив суд задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не надходило, доводи, наведені в клопотанні про скасування арешту на майно не спростував, про час та дату судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду клопотання, в силу положень ст. 174 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши представника власника майна, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 14 листопада 2018 року накладено арешт на нерухоме майно реєстраційний номер нерухомого майна 00, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 298,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Київ вул. Богдана Хмельницького, 63 та належать на праві власності ПрАТ «Оболонь» (), із забороною відчуження, розпорядження та користування майном.

При цьому, як слідує з ухвали суду, арешт накладено, у зв`язку із тим, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, а тому, з метою його збереження, підлягає арешту.

Разом із тим, відповідно до 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Однак, при накладенні арешту на майно слідчий суддя не врахував всі ці обставини.

Як убачається із тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння нерухомим майном, що перебувало у власності територіальної громади Шевченківського району міста Києва, з використанням завідомо підроблених документів.

Разом з тим, відповідно до Рішення Київської міської ради від 02.12.2010 року № 284/5096 « Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва», у додатку № 10 «Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщені в Шевченківському районі» таблиці № 6 «Житлове господарство» зазначено про жилий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 261, 90 кв.м., тобто є розбіжності у площі та номері будинку.

Відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України передбачена за наступні дії, а саме: за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману (шахрайство).

В результаті шахрайських дій потерпілий власник, володілець, ососба, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов?язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна чи інших злочинів проти власності.

Як убачається, із ухвали слідчого Шевченківсього районного суду м. Києва від 14.11.2018 року про накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні, відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК УКраїни в таких відомостях відсутні дані про безпоесередню участь потерпілого у передачі приміщень, а також не вказано з приводу якого приміщення розслідується кримінальне провадження.

Наведене дає підстави для висновків про те, що у данному випадку відсутня обґрунтована підозра у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.190 законом України про кримінальну відповідальність, оскільки даних про потерпілого немає, та не йде мови, що такий потерпілий добровільно передав своє майно, внаслідок обману.
Зазначене є вагомою підставою для висновків про те, що за таких обставин не можна накладати арешт на майно, а тим більше із забороною користуватися таким майном, з огляду на те, що відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Фактично можна зробити висновок про те, що ПрАТ «Оболонь» є добросовісним набувачем спірного майна, що при накладенні арешту на вказане майно, зокрема, при вирішенні питання про заборону користування цим майном, слідчим суддею в повній мірі враховано не було.

Наведене свідчить про те, що при накладені арешту на майно розмір шкоди не враховувався, а також те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України є злочином невеликої тяжкості, що вказує на неврахування розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також на переконання слідчого судді, при накладенні арешту на майно із забороною користування цим майном, не враховано налідки, як арешту так і заборони користуватися майном ПрАТ «Оболонь», у зв?язку із таким арештом.
Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, на переконання слідчого судді, у даному випадку при накладенні арешту на майно із забороною користуватися даним майном його власнику, який фактично є добросовісним набувачем на було враховано пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнули досягти, а тому вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

клопотання ПрАТ «Оболонь» про скасування арешту майна у кримінальному провадження № 0000132, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року, задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року (справа № 761/43295/18 провадження № 1-кс/761/29338/2018) на нерухоме майно реєстраційний номер нерухомого майна 00, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 298,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Київ вул. Богдана Хмельницького, 63 та належать на праві власності ПрАТ «Оболонь» (), із забороною відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1