Ухвала

06 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 398/493/15

провадження № 51-6735ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2018 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
За вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років кожного.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 :
- на користь ОСОБА_7 10 679 грн 28 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн - моральної шкоди;
- на користь держави із кожного по 6405 грн 84 коп. витрат на проведення експертиз.
Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 17 травня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишив без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування оскаржених судових рішень відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Крім того, захисник просить поновити йому строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень. Клопотання обґрунтовує тим, що лише 23 серпня 2018 року до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області від засудженої ОСОБА_6 надійшла заява про призначення їй захисника за рахунок держави, на підставі якої його, адвоката ОСОБА_4 , призначено захисником цієї засудженої.
Зазначені обставини пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд визнає поважними, а тому клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, Верховний Суд дійшов такого.
Згідно з ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Зазначені вимоги закону ОСОБА_4 не виконав, оскільки належно не обґрунтував своїх доводів. Захисник хоч і зазначає про наявність, на його думку, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак зі змісту касаційної скарги видно, що він не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, при цьому посилається на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого.
Зі змісту доданих до касаційної скарги документів видно, що адвоката ОСОБА_4 призначено захисником засудженої ОСОБА_6 .
За таких обставин вимога ОСОБА_4 про перегляд у касаційному порядку оскаржених судових рішень відносно ОСОБА_5 суперечить положенням кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, захиснику ОСОБА_4 слід конкретизувати свою вимогу до суду касаційної інстанції, яка має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, та обґрунтувати її з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу, вказавши, у чому, на його думку, полягали саме такі порушення та яким судом їх допущено.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строкуз дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року та ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2018 року.
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2018 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3