Провадження № 1-кс/638/5416/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження №0002488 від 25.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:

До суду звернувся слідчий Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначає, що 25.04.2017 року до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 за ст.190 КК України. За вказаним фактом 20.05.2017 року слідчим були внесені відомості до ЄРДР за №0002488 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що у 2012 році вона оформила кредит в кредитній спілці КС «Соколов», після чого декілька разів здійснювала кредитні займи у вказаній організації та достроково їх погашала. У 2014 році у зв`язку з необхідністю нею були оформлені у вказаній організації два кредитні договори на суму 40 000 грн. та 29 000 грн. на ім`я її матері, ОСОБА_5 . Для отримання грошових коштів вона уклала із Соколовим договір управління майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому вона намагалась погашати виплати по вказаним договорам, однак у квітні 2015 року до неї на адресу її мешкання надійшов лист про те, що у неї мається заборгованість в сумі 150 690 грн., після чого вона дізналась, що ще у грудні 2014 року її квартира була продана, а у 2015 році продана ще раз.
Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування виникають сумніви у законності правочину, тому ненакладення арешту на приміщення може зашкодити подальшому встановленню істини по кримінальному провадженню.
Повернення вказаного приміщення також може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення всього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення вищезазначеного приміщення можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на його подальше відчуження, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз для встановлення вартості майна.
У відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, прокурор надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0002488 від 20.05.2017 року із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.190 КК України.

Згідно частини 2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 ст.167 цього Кодексу, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно до вимог ст.170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони її відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1