ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/426/19 Справа № 203/5462/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 від 20 липня 2016 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України,
та у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000806 від 05 жовтня 2016 року щодо
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора, який приймав учать при розгляді кримінальних проваджень ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року,
за участю:
секретаря ОСОБА_12 ,
прокурора ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000547 від 20 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до ЄРДР за № 0000806 від 05 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 для приведення у відповідність до вимог кримінального процесуального закону.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції послався на наявність протиріч в обвинувальному акті, зокрема, стосовно умислу та злочинної змови обвинувачених, спрямованої на заволодіння державним майном. Суд вказав, що обвинувальний акт містить твердження про те, що, ОСОБА_17 у липні-серпні 2015 року вступив у злочинну змову з раніше знайомими службовими особами ТОВ Реммосттонель ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , згідно з якою ОСОБА_18 повинен був зареєструвати цей суб`єкт господарювання, а ОСОБА_19 - підготувати документи для безготівкових операцій, однак ТОВ Реммосттонель було створено значно раніше в січні 2015 року.
Поряд із цим, суд дійшов висновку, що в обвинувальному акті не зазначено яким чином та в який спосіб посадові особи ТОВ Реммосттонель, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 розподілили кошти між іншими обвинуваченими, а також не вказано коли саме та в який спосіб вони заволоділи чужим майном, в яких долях розподілили кошти, враховуючи, що після виконання робіт грошові кошти були перераховані відповідним підрозділам РФ Придніпровська залізниця на рахунки ТОВ Реммосттонель. Поряд із цим, кваліфікуючи дії обвинувачених за ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, в обвинувальному акті не зазначено яким чином, коли та які саме завідомо неправдиві відомості службові особи внесли до офіційних документів та чи були вони обізнані про неналежне виконання робіт.
Також суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 не містить формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки прокурором не зазначено якими саме діями ОСОБА_10 вчинив зловживання службовим становищем та на користь кого саме. При цьому, в обвинувальному акті не висвітлена об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, не зазначено про те, чи знав, або міг знати ОСОБА_10 про те, що роботи з ремонту моста виконані з порушенням будівельних норм, чи повинен був останній перевіряти виконання цих робіт та чи покладено на нього обов`язки з виконання умов договору. До того ж, суд вважає, що в обвинувальному акті фактично не визначено кому саме злочинами було завдано шкоду, кому належало майно, яким заволоділи обвинувачені.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що при складанні обвинувальних актів дотримано вимоги ст. 291 КПК України, вони їм цілком відповідають, а тому зазначена ухвала є незаконною та необґрунтованою.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також просить скасувати ухвалу й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачений посилається на те, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях відповідають вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, в них викладені фактичні обставини злочинів, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація злочинів з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення. Зазначає, що зі змісту мотивувальної частини ухвали не видно, в чому, на думку суду, полягає неконкретність пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення. Також, звертає увагу, що судом першої інстанції не зазначено жодної невідповідності обвинувальних актів вимогам кримінального процесуального закону, яка б не дозволяла призначити їх до розгляду. Вважає, що суд, обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, не навів достатніх та обґрунтованих недоліків, які б перешкоджали призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.
В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що призначення прокурора ОСОБА_11 оформлено не постановою про призначення, а постановою про зміну прокурора, й це процесуальне рішення не відображено в ЄРДР, а отже у кримінальному провадженні №0000547 прокурор ОСОБА_11 є некомпетентною службовою особою, процесуальні рішення якої у справі не мають (не породжують) відповідних правових наслідків. Вважає, що нездійснення органом обвинувачення реєстраційних дій позбавляє процес досудового розслідування та судового провадження легітимності, повністю анулює юридичні підстави участі прокурора ОСОБА_11 у судовому засіданні та законності прийнятого за його участю ухвали щодо повернення обвинувального акта, незаконно обмежує його права і свободи, як особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , захисника ОСОБА_14 , які апеляційні скарги підтримали, просили ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які просили ухвалу залишити без змін, а в задоволенні поданих скарг відмовити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить зазначення у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, а також обставини, які обтяжують чи пом`якшить покарання.
Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальні акти у провадженні вказаним вимогам відповідають, а висновки суду щодо необхідності його повернення є безпідставними.
Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення злочинів, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції керувався виключно тим, що ним було встановлено суперечності, які ставлять під сумнів правильність викладу обставин провадження та можуть вплинути в подальшому на висновки суду.
На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження даних не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків.
На переконання колегії суддів, зазначені недоліки не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.
При цьому, колегія суддів вважає, що вони можуть бути усунені під час судового розгляду з ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 291 КПК України виключає надання суду інших документів, окрім обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та розписки або інших документів про їх отримання, що й вказує на необхідність встановлення на стадії підготовчого судового засідання лише обставин відповідність обвинувального акта вимогам закону щодо змісту та фактично забороняє суду надавати оцінку правильності зазначених у ньому відомостей а також доказам на їх підтвердження або спростування.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта, є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_18 підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги прокурора, який приймав учать при розгляді кримінальних проваджень ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4