Провадження № 1-кп/127/911/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 02 серпня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000113 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , 18.04.2011 року призваний до лав Збройних Сил України на військову службу за контрактом та проходив військову службу на посаді оператора відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 5004 зенітного ракетного дивізіону 5010 групи зенітних ракетних дивізіонів 174 зенітної ракетної бригади тактичної групи Повітряних Сил « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ), що до 13.05.2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів. Згідно вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів тощо, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі - Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк включно до 12.05.2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.
Проте, всупереч вищевказаних вимог законодавства та розпоряджень вищестоящого командування, старший солдат ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин не прибув до пункту збору - військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_4 , за наступних обставин.
З 18.04.2011 по травень 2014 року старший солдат ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13.05.2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 .
У травні 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до Директиви Д-1 у строк включно до 12.05.2014 року повинен був прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 , для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.
Однак, старший солдат ОСОБА_6 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, з метою ухилитись від проходження військової служби та не повідомивши про свої наміри відповідне командування, не залишив окуповану територію АР Крим і 13.05.2014 року не прибув до пункту збору - військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 .
Знаходячись поза межами військової частини та реалізуючи свій злочинний умисел на ухилення від військової служби, усвідомлюючи той факт, що його місце перебування не відоме командуванню військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_6 протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до лав Збройних Сил України не повідомляв, отриманий вільний час проводив на власний розсуд не пов`язуючи його із обов`язками військової служби, а саме: з 13.05.2014 по 27.12.2015 знаходився у м. Севастополі АР Крим та з 27.12.2015 до 01.08.2018 проживав за адресою: АДРЕСА_2 .
01.08.2018 року старший солдат ОСОБА_4 був затриманий правоохоронними органами за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 5004 зенітного ракетного дивізіону 5010 групи зенітних ракетних дивізіонів 174 зенітної ракетної бригади тактичної групи Повітряних Сил « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ), яка до 13.05.2014 дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13.05.2014 не прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 та до 01.08.2018, до моменту затримання правоохоронними органами проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із обов`язками військової служби, а саме: з 13.05.2014 року по 27.12.2015 року знаходився у м. Севастополі АР Крим та з 27.12.2015 року до 01.08.2018 року проживав за адресою: АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АРК Крим, АДРЕСА_1 . Військову службу він проходив до весни 2014 року, тобто до початку окупації півострову Крим збройними силами Російської Федерації. Йому не відомо чи інші військовослужбовці з військової частини, в якій він проходив військову службу, в той період часу, вийшли на материкову частину України для подовження проходження військової служби. В подальшому він проживав з дівчиною на території АРК Крим, зокрема в АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 де працював різноробочим на будівництві, у зв`язку з чим, військову службу в складі збройних сил Російської Федерації, він не проходив. На материкову частину України, він прибув у грудні 2015 року, оскільки розставшись з дівчиною, він покинув півострів Крим та поїхав на заробітки в Москву де працював різноробочим на будівництвах, після чого повернувся на материкову частину України.
Перебуваючи на материковій частині України до органів військового управління та військових комісаріатів Збройних Сил України він не з`являвся та не повідомляв про те, що проходив військову службу у Криму, після чого не був звільненим з військової служби. Йому не відомо чи на теперішній час існує військова частина в якій він проходив військову службу та чи звільнений він з лав Збройних Сил України.
З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що згідно послужної картки - старший солдат ОСОБА_4 , 18.04.2011 року призваний до лав Збройних Сил України на військову службу за контрактом та проходив військову службу на посаді оператора відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 5004 зенітного ракетного дивізіону 5010 групи зенітних ракетних дивізіонів 174 зенітної ракетної бригади тактичної групи Повітряних Сил «Крим».
Відповідно до Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року №Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі - Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк включно до 12.05.2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.
Згідно витягу із наказу командувача повітряних сил ЗС України, №45-РС від 20.03.2015 року відповідно до частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, старшого солдата ОСОБА_4 , колишнього оператора відділення радіолокаційної розвідки радіотехнічної батареї 5004 зенітного ракетного дивізіону (С НОМЕР_3 ) 5010 групи зенітних ракетних дивізіонів, який перебуває у розпорядженні командувача Повітряних Сил Збройних Су України, колишніх військовослужбовців 174 зенітної ракетної брига; тактичної групи Повітряних Сил Крим звільнено з військової служби у запас за пунктом е (через службову невідповідність) та виключено з списків особового складу Збройних Сил України з 28 лютого 2015 року. Підлягає направленню на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до листа Управління СБ України в Кіровоградській області, вих. №61/14р15171нт від 31.07.2018 року вбачається, що Управлінням СБ України в Кіровоградській області встановлено мешканця с. Воинівка, Олександрійського району, Кіровоградської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , котрий перебуває у розшуку Вінницької військової прокуратури за ч. 2 ст. 408 (дезертирство), що підтверджується витягом осіб, які переховуються від органів влади.
Крім того, з`ясовано, що 30.03.2016 року згідно бази даних Олександрійського районного УДМС в Кіровоградській області, ОСОБА_7 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , після укладання шлюбу з ОСОБА_8 взяв собі прізвище останньої та на даний час зареєстрований під прізвищем ОСОБА_6 , що також підтверджується актовим записом про шлюб №10 від 16.03.2016 року, копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 від 16.03.2016 року, а також заявами ОСОБА_7 про видачу паспорта.
Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.01.2014 року по 28.08.2018 року неодноразово перетинав кордон України.
Відповідно до листа Олександрівського ОМВК Кіровоградської області, вих. 2/2377 від 29.08.2018 року вбачається, що в обліково-алфавітної книги призовників 1991 року народження , за порядковим номером 79 на літеру "К" значиться запис про зняття з військового обліку ОСОБА_7 , 1991 року народження, в ІНФОРМАЦІЯ_4 , як такого, що прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_7 (наказ командира військової частини НОМЕР_5 №150 від 13.07.2011 року); особова справа призовника ОСОБА_7 , яка знаходилася на зберіганні в архіві військового комісаріату з 2011 року, знищена за актом від 19.06.2017 року (вх. №3180), як така в якої закінчився термін зберігання (порядковий запис №416).
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз показань обвинуваченого свідчить, що винуватість ОСОБА_4 , як військовослужбовця не з`явлення при переведені до іншого місця служби з метою ухилення від військової служби, тобто дезертирство є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченого його показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме дезертирство, тобто не з`явлення обвинуваченого як військовослужбовця при переведені до іншого місця служби з метою ухилення від військової служби.
Так, ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його показання доводять винуватість обвинуваченого, є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Вислухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто не з`явлення при переведені до іншого місця служби з метою ухилення від військової служби.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідки-характеристики виданої ВК Приютівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області, вих. 349 та 155 від 02.08.2018 року, вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрований в АДРЕСА_1 . За час проживання на території Протопопівського старостинського округу скарг на останнього не надходило, компрометуючими матеріалами старостинський округ не володіє. На даний час ОСОБА_6 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , разом з дружиною та сином.
Згідно свідоцтва про народження: серії НОМЕР_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що батьком останнього являється ОСОБА_6 .
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, вих. №20/3707 від 14.08.2018 року, ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 13.08.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» від 17.08.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Згідно довідки КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», вих. №2859 від 14.08.2018 року, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Відповідно до вимог про судимість вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, винуватість у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, одружений, на утриманні обвинуваченого перебуває малолітній син, звільнений з військової служби України в запас.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, позиції прокурора щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченому, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у виді щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочину, позитивної характеристики за місцем реєстрації, наявності на утриманні малолітньої дитини, суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а тому при призначенні покарання слід застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 1 ст. 408 КК України, у виді штрафу. Оскільки, передбачене санкцією ч. 1 ст. 408 КК України покарання у виді позбавлення волі, є для цієї особи надмірно суворим, натомість вказана міра покарання з урахуванням ст. 69 КК України, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчиненню засудженим нових злочинів, а також буде сприяти досягненню мети визначеної ст. 50 КК України.
Керуючись ст.ст. 52, 65-67, 69, 408 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 408 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: