«29» січня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сушівці, Білогірського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 . українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, пенсіонера, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, він, в порушення вимог законодавства, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами за наступних обставин.
Так, в жовтні 2015 році (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, порушуючи вимоги п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471ХІІ, п.п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також п.п. 9.1, 9.2, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки придбання, носіння та зберігання бойових припасів, перебуваючи на території військового полігону військового містечка № НОМЕР_1 Хмельницького гарнізону, що розташоване на території АДРЕСА_2 , на землі знайшов та умисно незаконно придбав бойові припаси, а саме сто патронів, які є бойовими припасами до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї довгими гвинтівковими 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, та які придатні до стрільби; один патрон, який є боєприпасом до нарізної стрілецької вогнепальної зброї із 7,62 мм гвинтівковим патроном з трасуючою кулею, виробництва Новосибірського заводу низьковольтної апаратури (СРСР), 1951 року випуску, до гвинтівки зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 року, кулеметів конструкції Калашникова (КК/ККС, ККМ/ККМС, ККМТ), снайперської гвинтівки Драгунова (СГД) та іншої зброї калібру 7,62х54 R, та який придатний для стрільби, після чого поклав вищевказані бойові припаси в кишеню своєї куртки з метою подальшого їх перенесення до місця свого проживання.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, порушуючи вимоги п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471ХІІ, п.п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також п.п. 9.1, 9.2, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, умисно незаконно в жовтні 2015 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) перевіз в маршрутному таксі вказані бойові припаси до місця свого проживання, а саме квартири АДРЕСА_3 , не маючи при цьому передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, придбаними ним як знайдені у вищевказаний спосіб, де зберігав їх до 28.10.2018, чим вчинив їх незаконне носіння (переміщення) безпосередньо при собі у кишені свого одягу.
В подальшому, в період часу з жовтня 2015 року до 18:24 год. 28 жовтня 2018 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що бойові припаси, відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не може знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, порушуючи вимоги п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471ХІІ, п.п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також п.п. 9.1, 9.2, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки придбання, носіння та зберігання бойових припасів, умисно, незаконно зберігав бойові припаси за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , у кількості 101 шт.: сто патронів, які є бойовими припасами до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї довгими гвинтівковими 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, та які придатні до стрільби; один патрон, який є боєприпасом до нарізної стрілецької вогнепальної зброї із 7,62 мм гвинтівковим патроном з трасуючою кулею, виробництва Новосибірського заводу низьковольтної апаратури (СРСР), 1951 року випуску, до гвинтівки зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 року, кулеметів конструкції Калашникова (КК/ККС, ККМ/ККМС, ККМТ), снайперської гвинтівки Драгунова (СГД) та іншої зброї калібру 7,62х54 R, та який придатний для стрільби.
Вищезазначені протиправні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
29 листопада 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні (далі Прокурор) та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості на таких умовах:
- беззастережне визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;
- наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття та повне визнання вини у вчиненому злочині;
- відсутність судимостей у ОСОБА_4 ;
- згода ОСОБА_4 на призначення йому покарання, визначеного сторонами, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника, підтвердив суду, що він цілком розуміє свої права передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 заявив про повне визнання своєї винуватості в інкримінованому обвинуваченні, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, свою згоду на призначення узгодженого з прокурором покарання і просив суд затвердити угоду.
Про те, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди судом, передбачені ст.473 КПК України, заявили в суді також прокурор і захисник, та просили суд затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, суд дійшов висновку - укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому за ст.ст. 263 ч. 1 КК України узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому, визначаючи термін іспитового строку ОСОБА_4 , суд враховуючи відомості про його особу, а саме вік, та те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, у скоєному щиро розкаявся, а також приймаючи до уваги конкретні обставини справи, вважає за можливе визначити мінімальний термін іспитового строку визначеного законом.
Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експерта в ході досудового розслідування, розмір яких підтверджено документально, згідно ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по справі, а саме вилучені у обвинуваченого боєприпаси підлягають знищенню, а CD-R диск з відеозаписом слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 29 листопада 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази по справі, а саме зазначені в постановах слідчого від 02.11.2018 року та 28.11.2018 року боєприпаси, які зберігаються в ВЛМТЗ ГУНП в Хмельницькій області знищити; зазначені в постанові слідчого від 09.11.2018 року CD-R диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2288 ( дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1