Провадження №1-в/127/909/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання начальника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Клопотання мотивоване тим, шо ОСОБА_4 засуджений 14.03.2017 р. колегією суддів судової палати Тернопільської області за частиною третьою статті 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, на підставі частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк перебування під вартою з 23.04.2015 р. по 14.03.2017 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Комісія на засіданні 06.11.2018 р. вважає за доцільне клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в клопотанні.

Прокурор вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки згідно з матеріалами особової справи, ОСОБА_4 протягом тривалого часу не був працевлаштований з особистих міркувань, фактично відбув менше половини призначеного судом покарання, засуджений за умисний особливо тяжкий злочин.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів особової справи вбачається, що 07.07.2016 р. Садгірським районним судом м. Чернівців, зокрема, ОСОБА_4 засуджений за частиною третьою статті 187 КК України із застосуванням статті 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; на підставі частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк перебування під вартою з 23.04.2015 р. по день набрання вироком законної сили.

14.03.2017 р. Апеляційним судом Тернопільської області ухвалено вирок, відповідно до якого, зокрема, ОСОБА_4 засуджений за частиною третьою статті 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк перебування під вартою з 23.04.2015 р. по 14.03.2017 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно з висновком комісії від 08.02.2018 р. ОСОБА_4 до виконання передбачених законом вимог установи ставиться не завжди сумлінно, не працевлаштований і працювати не бажає.

Зі змісту висновку від 23.08.2018 р. ОСОБА_4 мав 1 стягнення і 3 заохочення і був працевлаштований різноробочим їдальні установи у зв`язку з чим вирішено клопотати про його переведення до установи середнього рівня безпеки.

Відповідно до поданої до клопотання довідки ОСОБА_4 за час відбування покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія № 86» не працював, на особистому рахунку станом на 30.11.2018 р. обліковуються кошти в сумі 773,75 грн., які перераховані на рахунок з державної установи «Ладижинська виправна колонія № 39».

Відповідно до частини першої статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з частиною другою статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому пунктом 3 частини третьої статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів особової справи випливає, що строку призначеного покарання ОСОБА_4 відбув 03.09.2018 р. При цьому посилання прокурора на те, що ОСОБА_4 фактично відбув значно менше суд оцінює критично, оскільки частиною п`ятою статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII передбачалось зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Разом з тим, суд враховує, що частиною другою статті 81 КК України, окрім вимог щодо строку відбуття призначеного покарання, визначених пунктом 3 частини третьої статті 81 КК України, передбачено вимогу щодо сумлінної поведінки і ставлення до праці.

Як слідує з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 в установі виконання покарань № 86 не працевлаштований, тому суд приходить до переконання, що правові підстави для задоволення клопотання на даний час відсутні.

Керуючись статтями 371, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання начальника Вінницької ВК № 86 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: