ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 489/6148/18
Номер провадження 11-cc/819/174/18 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, терміном до 06 грудня 2018 року до 06 год. включно, визначено щодо підозрюваного розмір застави у виді 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 61 670 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року в частині визначення розміру застави скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити суму застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 140 960 грн. В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що при визначенні розміру застави слідчим суддею не враховано обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані, що характеризують ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому визначено розмір застави, який не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням зброї, направленого на порушення громадського порядку та моральності; офіційно непрацевлаштований, характеризується негативно, міцних соціальних зв`язків немає. Також, підозрюваний повністю заперечує свою причетність до злочину.

Вважає, що сплативши розмір застави, ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на потерпілого, свідків.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник в інтересах ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , прокурора (в режимі відеоконференції), в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та офіційного джерела прибутку, наявність реальної загрози залишення підозрюваним місця проживання, обізнаність ОСОБА_8 щодо персональних даних свідків, їх адреси, місця проживання, що у сукупністю із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість ухилитися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Як вбачається із матеріалів провадження, 08 жовтня 2018 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.20).

08 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.п.25-26).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні, інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах огляду місця події від 08 жовтня 2018 року (а.п.9-10, 13-14, 27-28), протоколах допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.п.12, 23-24, 32-26), іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, відомості про особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працює, законне джерело доходів відсутнє.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам з метою запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і визначив ОСОБА_8 заставу у виді 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 61 670 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

Підстави для збільшення розміру застави, як на тому наполягає прокурор, на думку колегії суддів відсутні.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді та зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4