Справа № 539/4061/18
Провадження № 1-кп/539/454/2018
ВИРОК
іменем України
28 листопада 2018 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, інваліда 3 групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
29.09.2018 року приблизно о 12 год. ОСОБА_5 знаходився у своєму господарстві, що по АДРЕСА_1 . В цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна - металевих решіток, якими огороджене сусіднє приватне господарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, знаходячись на території свого господарства, підійшов до металевих решіток, якими огороджено територію сусіднього приватного господарства що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 демонтував та таємно викрав чотири металеві решітки загальною вагою 50 кг., що відповідно до висновку експерта № 1594 від 18.10.2018 з урахуванням ринкової вартості брухту чорних металів вагою 50 кг., коштують 298, 50 грн.
Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується в умисному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
30.10.2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яку передано на затвердження до суду.
У відповідності до умов вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, узгодили міру покарання за вчинений ним злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що угода про примирення укладена з потерпілим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.
Потерпілий під час судового засідання також просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що дана угода укладена з обвинуваченим добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.
Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення від 30.10.2018 року, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, який визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода при примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 572 гривень.
Речові докази: чотири металеві решітки, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 - залишити йому як законному власнику.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1