Справа № 682/2529/18
Провадження № 1-кп/682/16/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000568 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця Рівненської області, м. Здолбунів, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, який не одружений, не працює, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє: 03.05.2018 Славутськимміськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту ,

- за ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, востаннє 03.05.2018 року Славутським міськрайонним судом до 3 місяців арешту, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне, корисливе кримінальне правопорушення (злочин). Так, 11.08.2018 року, близько 15:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Миру у м. Славута, навпроти будинку № 99, біля велосипедної парковки магазину «Економ», помітив дорожній велосипед марки «ARDIS» моделі «Messina», коричневого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_5 , який вирішив викрасти. В подальшому ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, таємно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно викрав дорожній велосипед марки «ARDIS» моделі «Messina», коричневого кольору, вартістю 2853 грн. 90 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2853 грн. 90 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим і просив її затвердити.

Прокурор щодо затвердження угоди судом заперечила вказавши на те, що узгоджена сторонами міра покарання на її переконання є недостатньою для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

30.01.2019 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпілий підтвердив факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленням волі строком на 2 (два ) роки із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати 572 грн. за проведення експертизи на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 30.01.2019 року у кримінальному провадженні № 0000568.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавленням волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу Славутського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області;

- повідомляти Славутський МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в Славутський МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області.

Речовий доказ - дорожній велосипед марки «ARDIS» моделі «Messina», коричневого кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 572 грн. витрат за проведення експертизи на користь державного бюджету.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1