Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/753/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 14 липня 2017 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Мурована Ярмолинецького району, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286; ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2017 року приблизно о 22 години 10 хв. водій ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063», р. н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Радгоспній в с. Шарівка, в напрямку с. Правдівка Ярмолинецького району.

Під час руху, діючи необережно, в порушення вимог п. п. 1.10., 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху України, продовжуючи рух по зустрічному узбіччі, яке не призначене для руху транспортних засобів, де поблизу домогосподарства №7 в с. Шарівка Ярмолинецького району, маючи практичну можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини дороги з послідуючим виїздом на зустрічне узбіччя, допустив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які рухались по узбіччю в зустрічному напрямку.

Внаслідок наїзду ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, лівої нижньої та правої верхньої кінцівок із наступними тілесними ушкодженнями: уламкового відкритого перелому середньої третини тіла стегнової кістки з розходженням уламків, багато-уламкових відкритих переломів тіл лівої великогомілкової та лівої малогомілкової кісток із значним зміщенням уламків, рани м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки, зовнішньої поверхні лівого стегна з розвитком травматичного шоку, які за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю; тілесні ушкодження у вигляді багато-уламкового закритого перелому середньої третини тіла правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, які за ступенем тяжкості мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; а також тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин обличчя, повного вивиху 1-го зуба на верхній щелепі зліва, перелому кореня 1-го зуба на верхній щелепі справа, забою головного мозку легкого ступеня, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок наїзду ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, крововиливу м`яких тканин задньої поверхні верхньої третини правої гомілки з переходом на колінний суглоб, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.9. (а), 1.10, 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10. 2001 . №1306.

Порушення водієм ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками заподіянні потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Після наїзду на потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що такими своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_5 у небезпечний для життя стан, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме, вимог пункту 2.10 а), г), ґ) (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди), маючи можливість для надання допомоги, не зупинив керований ним автомобіль, не виконав свого громадянського обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі: не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не вжив можливих заходів для надання йому медичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не доставив потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпечному для життя стані та з місця події втік, таким чином умисно покинув ОСОБА_5 у небезпеці.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені: ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження; ч. 1 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив її в небезпечний для життя стан.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, суду повідомив, що 13 липня 2017 року він посварився з дівчиною та після цього близько 17 години випив півлітра горілки. Згодом узяв в сусіда автомобіль ВАЗ 2106 та приблизно о 21 год. 30 хв. поїхав в с. Правдівка. Пояснив, що під час руху він потерпілих не бачив та нічого не чув. Коли повертався з с. Правдівки в с. Вербка Мурована, то його зупинили працівники поліції. Позовну заяву потерпілого ОСОБА_5 визнав повністю. Частково відшкодував майнову шкоду потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 13 липня 2017 року приблизно о 20 годині він разом з ОСОБА_5 поверталися з роботи в с. Шарівка з с. Правдівка. Йшли по узбіччю по правій стороні. Почався дощ, до ОСОБА_5 зателефонувала дружина і сказала, що принесе куртку. Згодом до них прийшла дружина ОСОБА_5 і вони йшли додому втрьох. Приблизно за 70 метрів він побачив автомобіль, який їхав їм назустріч по своїй смузі руху, в той час як вони йшли по правому узбіччю. Зненацька відчув удар, після цього він нічого не пам`ятав. До свідомості прийшов в лікарні. Майнова шкода йому відшкодована в повному обсязі. Просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 13 липня 2017 року ввечері він разом з ОСОБА_6 поверталися з роботи з с. Правдівка в с. Шарівка. На початку с. Шарівка його дружина принесла йому куртку, оскільки було холодно і йшов дощ. Коли вони вже втрьох пройшли метрів 200 по правому узбіччю, то він помітив зустрічний автомобіль із ввімкненими фарами, в цей час ОСОБА_10 підкурював цигарку. Він повернув голову в інший бік від автомобіля, оскільки поруч пробігав собака, і відразу відчув удар. Не бачив, як автомобіль виїхав на їхнє узбіччя. Майнова шкода йому частково відшкодована. Підтримав свій цивільний позов. Просив суд не позбавляти волі обвинуваченого та не заперечував проти звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що 13 липня 2017 року ввечері вона зателефонувала своєму чоловікові, який йшов додому з роботи, адже було холодно і дощило. Тоді вона пішла йому назустріч та взяла із собою куртку чоловіка. Вона зустріла свого чоловіка, ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 на початку с. Шарівка. Пройшовши метрів 10-20 по правому узбіччю, вони помітили як назустріч їм рухається автомобіль із ввімкненим світлом фар по своїй смузі руху. Однак, зненацька, зазначений автомобіль різко звернув на них, її відразу відкинуло в бік, а її чоловіка та ОСОБА_10 автомобіль збив. Після цього автомобіль зупинився, водій відчинив двері, подивився на них і поїхав далі. Після цього вона викликала швидку медичну допомогу. Це все сталося приблизно о 22 годині. Коли вона після аварії сиділа на узбіччі біля чоловіка, то помітила, що їде той самий автомобіль білого кольору. Її брат, який приїхав, хотів його зупинити, але автомобіль збільшив швидкість. Згодом цей транспортний засіб зупинили працівники поліції, які приїхали на виклик. Пояснила, що мати обвинуваченого відшкодувала їм 21 600 грн.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 13 липня 2017 року до нього зателефонувала його сестра і повідомила, що автомобіль збив її чоловіка. Коли він під`їхав, то помітив, що на узбіччі лежали потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Через 20 хвилин по дорозі їм назустріч їхав автомобіль ВАЗ, сестра впізнала цей автомобіль білого кольору. Він намагався зупинити транспортний засіб, але автомобіль поїхав в с. Шарівка в напрямку с. Вербка Мурована. Через деякий час приїхали працівники поліції, які наздогнали цей автомобіль.

Згідно висновку судово-токсикологічної експертизи № 1376 від 15 липня 2017 року, дослідженого судом, при судово-токсикологічній експертизі зразка крові громадянина ОСОБА_8 , 1995 року народження, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в крові 1, 8 проміле (Том № 1 а.к.п. 37).

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи № 376А від 30.11.2017р., дослідженого судом, на момент огляду рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та у повній мірі виконували передбачені конструкцією функції. Ознак, які б свідчили про відмову досліджуваних систем до дорожньо-транспортної пригоди не виявлено (Том № 1 а.к.п. 42-47).

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1394 від 12 грудня 2017 року, дослідженого судом, у потерпілого ОСОБА_5 станом на 13.07.-25.08.2017р. виявлена поєднана травма голови, лівої нижньої та правої верхньої кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді багато-уламкового закритого перелому середньої третини тіла (діафіза) правої ліктьової кістки зі зміщенням відламків, уламкового відкритого перелому середньої третини тіла (діафіза) лівої стегнової кістки з розходженням уламків, багато-уламкових відкритих переломів тіл (в середній третині) лівої великогомілкової та лівої малогомілкової кісток із значним зміщенням уламків, ран м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки (1) (в рані уламки великогомілкової кістки), зовнішньої поверхні лівого стегна (1) (канал рани з`єднується з відламками стегнової кістки), обличчя (в ділянці підборіддя, носа без уточнення кількості), повного вивиху 1-го зуба на верхній щелепі зліва, перелому кореня 1-го зуба на верхній щелепі справа, забою головного мозку легкого ступеня. Уламковий відкритий перелом середньої третини тіла лівої стегнової кістки з розходженням уламків, багато-уламкові відкриті переломи тіл лівої великогомілкової та лівої малогомілкової кісток із значним зміщенням уламків, рани м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки, зовнішньої поверхні лівого стегна з розвитком травматичного шоку за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Багато-уламковий закритий перелом середньої третини тіла правої ліктьової кістки зі зміщенням відламків за ступенем тяжкості має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я. Рани м`яких тканин обличчя, повний вивих 1-го зуба на верхній щелепі зліва, перелом кореня 1-го зуба на верхній щелепі справа, забій головного мозку легкого ступеня за ступенем тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого не виключають можливості їх утворення під час ДТП 13.07.2017р.. за тих обставин, які вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи наїзді автомобіля «ВАЗ 21063» на пішохода ОСОБА_5 , який у момент первинного контакту з автомобілем міг перебувати у вертикальному чи близькому до такого положення, та міг бути обернений до автомобіля, що рухався, переднє-бічною (лівою) поверхнею тіла. Первинний удар міг бути заподіяний бампером автомобіля по лівій гомілці, а краєм капота чи фари по лівому стегну. Травма голови та обличчя, перелом правої ліктьової кістки могли утворитись як при закиданні потерпілого на автомобіль з ударом даними ділянками тіла об виступаючі частини автомобіля, так і при його вторинному падінні на тверде дорожнє покриття (Том № 1 а.к.п. 52-54).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1421 від 01.02.2017р., дослідженого судом, у ОСОБА_6 станом на 13.07. - 07.08.2017р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, крововиливу м`яких тканин задньої поверхні верхньої третини правої гомілки з переходом на колінний суглоб. Перераховані тілесні ушкодження могли утворитись під час ДТП 13.07.2017р. за обставин, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Забій головного мозку легкого ступеня за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я . Крововилив м`яких тканин задньої поверхні верхньої третини правої гомілки з переходом на колінний суглоб за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (Том № 1 а.к.п. 58-59).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 7114/17-26 від 10 січня 2018 року, дослідженого судом, в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 (термін «узбіччя» в частині елемента автомобільної дороги, що не призначений для руху транспортних засобів), 10.1, 11.3, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до питання № 1. При заданих органом слідства обставинах даної події, з технічної точки зору, не технічна, а практична можливість у водія автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 уникнути виїзду за межі проїзної частини дороги з послідуючим виїздом на зустрічне узбіччя та наїзду на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залежала від виконання ним вимог п.п. 1.10 (термін «узбіччя» в частині елемента автомобільної дороги, що не призначений для руху транспортних засобів), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено вище), тобто дотримуючись вимог зазначених п.п. 1.10 (термін «узбіччя» в частині елемента автомобільної дороги, що не призначений для руху транспортних засобів), 10.1, 12.1 правил дорожнього руху України, водій автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини дороги з послідуючим виїздом на зустрічне узбіччя та наїзду на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . При заданих органом слідства обставинах даної події та з урахуванням обставин, встановлених при проведенні даної експертизи, до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору могли привести дії водія автомобіля «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п.п. 1.10 (термін «узбіччя» в частині елемента автомобільної дороги, що не призначений для руху транспортних засобів), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до питання № 1 (Том № 1 а.к.п. 68-70).

Крім цього, вина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом огляду місця події (Том № 1 а.к.п. 9-18); протоколом огляду транспортного засобу (Том № 1 а.к.п. 21-27); постановами слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (Том № 1 а.к.п. 19-20, 28-29).

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Злочини, вчинені обвинуваченим, є тяжким і злочином невеликої тяжкості. ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної майнової шкоди (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті з позбавленням права керування транспортними засобами на максимальний строк; за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті в мінімальному розмірі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених злочинів (злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є необережним), особу ОСОБА_8 , те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, позитивну характеристику по місцю проживання, а також, враховуючи думку потерпілих, які просили суд не позбавляти волі обвинуваченого та призначити покарання з іспитовим строком, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі, тому ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, визначивши при цьому іспитовий строк в мінімальному розмірі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід задоволити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписом частини 1 статті 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 внаслідок ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого з 13 липня 2017 року по 21 липня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Ярмолинецькій ЦРЛ, а з 21 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні.

Так, потерпілим ОСОБА_5 за час його лікування придбавалися за власні кошти лікарські препарати та медичні засоби, що підтверджується довідкою Хмельницької обласної лікарні (Том № 1 а.к.п. 73) та копіями фіскальних чеків і накладних, долучених до матеріалів справи. Тобто, потерпілим за власні кошти купувалися медичні засоби на загальну суму 8143, 54 грн. (Том № 3 а.к.п. 55-60), які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 .

Також знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і позовна вимога потерпілого про стягнення з обвинуваченого різниці в заробітній платі, тобто доходу, втраченого ним внаслідок зменшення професійної працездатності в розмірі 21381 грн. 59 коп. Так, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 перебував на посаді футерувальник-муляр в МКП «Хмельницькобленерго» та отримував заробітну плату в розмірі 31767, 97 грн. з розрахунку 28, 06 грн. за годину роботи. Після ДТП він перебуває на лікарняному і станом на 16.04.2018р. отримав допомогу по перебуванню на лікарняному в розмірі 23 943, 73 грн. Хоча фактично міг би отримати заробітну плату з липня по грудень 2017 року в розмірі 24 275 грн. 72 коп. (28, 06 грн. за годину роботи) та з січня по квітень 2018 року в розмірі 21049, 60 грн. (32, 89 грн. за годину роботи), що від дня його перебування на лікарняному становить 45 325, 32 грн. Отже, станом на 16 квітня 2018 року він фактично втратив за 9 місяців дохід в розмірі 21381, 59 грн. Ці обставини підтверджуються довідками про доходи (Том № 3 а.к.п. 31-32).

Підлягає до задоволення і позовна вимога потерпілого ОСОБА_5 про стягнення на його користь з ОСОБА_8 додаткових витрат, викликаних необхідністю протезування, в розмірі 35 672, 73 грн., що підтверджується довідкою № 32 від 16.04.2018р., виданою Хмельницькою обласною стоматологічною поліклінікою (Том № 3 а.к.п. 33-34).

Суд визнає також обґрунтованими і витрати потерпілого ОСОБА_5 на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 20 квітня 2018 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 та сплатив за його послуги 5 000 грн. Ця обставина підтверджується: договором про надання правової допомоги від 20.04.2018р., копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцією до прибуткового касового ордера (том № 3 а.к.п. 22-23, 35). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, вони підтверджені належними і допустимими доказами по справі, і тому з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправно поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України)

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 внаслідок вчиненої обвинуваченим дорожньо-транспортної пригоди заподіяно моральну шкоду, яка полягає в його нервових переживаннях, дискомфорті, переживаннях за нього та його здоров`я з боку його родини. Йому довелося провести чотири оперативних втручання, на даний час в нього порушені функції ходьби та руху, він не може пересуватися без милиць та сторонньої допомоги. Він продовжує лікуватися у лікаря травматолога. Під час лікування можливі ще операційні втручання. Щоб згодом нормально ходити він буде змушений проходити тривалу реабілітацію. Фактично, він вже 15 місяців не може обходитися без сторонньої допомоги, змінився його звичний спосіб життя і, фактично, він молодий та фізично здоровий чоловік перетворився на безпомічного, який потребує постійної допомоги.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань потерпілого, погіршення його здібностей, ступінь вини обвинуваченого. Керуючись вимогами розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого.

Таким чином, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.; майнову шкоду в розмірі 8143, 54 грн.; додаткові витрати, викликані необхідністю протезування, в розмірі 35 672, 73 грн.; дохід, втрачений ним внаслідок зменшення професійної працездатності, в розмірі 21381 грн. 59 коп.; моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135; ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки;
за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволити повністю.

1. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 8 143, 54 грн.

2. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 додаткові витрати, викликані необхідністю протезування, в розмірі 35 672, 73 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 дохід, втрачений ним внаслідок зменшення професійної працездатності, в розмірі 21 381 грн. 59 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 3 869, 92 грн.

Речові докази:

1.Автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , частину крила автомобіля, які передано на відповідальне зберігання особі, відповідальній за зберігання речових доказів Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику ОСОБА_13 , АДРЕСА_2 (Том № 1 а.к.п. 29, 137) або законному володільцю, ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 (Том № 1 а.к.п. 138-140).

2.Корпус дзеркала заднього виду автомобіля, пластикову частину дзеркала заднього виду автомобіля, уламки скла-дзеркала заднього виду автомобіля, які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_13 , АДРЕСА_2 (Том № 1 а.к.п. 19-20) або законному володільцю, ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 (Том № 1 а.к.п. 138-140).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в Хмельницький апеляційний суд через Ярмолинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1