Справа № 359/3567/19
Провадження №1кс/359/1168/2019
УХВАЛА

24 квітня 2019 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського районного суду Київської області з вказаним клопотанням, у якому просив суд скасувати арешт майна автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 , по кримінальному провадженню №0000405, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Своє клопотання заявник мотивує наступним, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року було накладено арешт на автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 на даний час кримінальне провадження закрите а тому просить суд скасувати арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, у своїй заяві вказав, що не заперечує проти скасування арешту з автомобіля «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки всі необхідні експертизи та слідчі дії по кримінальному провадженню №0000405 проведені.

Судом встановлено, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 року було накладено арешт на автомобіль «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 серія та номер НОМЕР_2 .

Слідчим зазначено, що експертизи та слідчі дії арештованого транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у кримінальному провадженні проведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3.ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи викладене, та те, що на момент розгляду даного клопотання підстави наведені в ухвалі слідчого судді від 06 березня 2019 року для накладення арешту відпали, а отже потреба у подальшому арешті, як визнано слідчим відсутні, тому є підстави для скасування арешту та передачі вилученого майна на зберігання власнику, або за його дорученням іншій уповноваженій особі.

З огляду на це, арешт накладений ухвалою слідчого судді від 06.03.2019 року слід скасувати.

Керуючись ст.ст.2, 7,8,170-174, 309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року у справі №359/2013/19 на автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_4 .

Зобов`язати посадових осіб СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області повернути вищевказане майно ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1