ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11сс/807/11/19-3 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008 від 14 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Вневідомча охорона» - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

представник ТОВ «Вневідомча охорона» ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2018 року, якою клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Вневідомча охорона» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Заборонено ТОВ «Вневідомча охорона» () та ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , за винятком операцій зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказані грошові кошти має на меті збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Вневідомча охорона» ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, шляхом скасування заборони ТОВ «Вневідомча охорона» () та ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

В обґрунтування своїх вимог, апелянт зазначає, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що на вказані у клопотанні банківські рахунки у період діяльності ТОВ «Вневідомча охорона» незаконно надходили кошти від суб`єктів господарювання, або ж саме ці кошти, котрі перебувають на банківських рахунках № НОМЕР_2 (ПАТ «ПУМБ» МФО 334851); № НОМЕР_3 (ПАТ «Промінвестбанк» МФО 300012), № НОМЕР_4 (ПАТ КБ «Приватбанк» м. Маріуполь МФО 335429), № НОМЕР_5 (Філія Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»), є предметом злочинної діяльності. Арешт накладено необґрунтовано, оскільки у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Отже, оскаржувана ухвала винесена у порушення вимог ст.ст. 132, 170, 173 КПК України, оскільки у клопотанні про накладення арешту були відсутні правові підстави для його накладення, відсутні докази, які б свідчили про вчинення злочину конкретною особою, не встановлено розмір майнової шкоди та розумність і співмірність обмеження прав власності. Таке обмеження у праві користування та розпорядження майном підприємства негативно впливає на його платоспроможність, виконання покладених на себе договірних зобов`язань, сплаті податків, обмежує права власників щодо отримання прибутку від діяльності підприємства.

Згідно з ухвалою слідчого судді, прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 14 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України.

У клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Вневідомча охорона» в період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, діючи з метою ухилення від сплати до державного бюджету податків, при здійсненні фінансово-господарської діяльності шляхом проведення сумнівних операцій з ПП «Хімтехнологія» (код за ) та ТОВ «Ньюкост Менеджментс» (код за ) не нарахували та не перерахували до державного бюджету, що знаходилось в межах їх повноважень, податок на додану вартість у сумі 968 170 гривень та податок на прибуток у сумі 871 353 гривень, а всього податків у розмірі 1 839 523 гривень, що є великим.

12 липня 2017 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом по справі № 808/3769/16 ТОВ «Вневідомча Охорона» у задоволенні позову щодо скасування податкових повідомлень - рішень до акту перевірки № 51/08-29-14-0208/3161053 від 07 липня 2016 року відмовлено.

Не зважаючи на рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (податкові повідомлення - рішення № 400 та № 402 від 26 липня 2016 року) та рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (постанова від 12 липня 2017 року по справі № 808/3769/16), ТОВ «Вневідомча охорона» завдані державі збитки не сплатило.

В ході досудового розслідування встановлено, що кошти які є предметом протиправної діяльності ТОВ «Вневідомча охорона» вказаного кримінального правопорушення можуть знаходитися на банківських рахунках ТОВ «Вневідомча охорона» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Посилаючись на те, що грошові кошти, що знаходяться на вказаному банківському рахунку, можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, прокурор просив накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Вневідомча охорона» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Заслухавши доповідь судді; думку представника ТОВ «Вневідомча охорона» - ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону не в повній мірі враховані при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання прокурора надано витяг з ЄРДР за №0000008 від 14 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вневідомча охорона» () № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року; податкові повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року №400 та №402; постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, та інші документи, якими, на думку прокурора, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Разом з цим, клопотання прокурора не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження - і самих доказів на підтвердження того, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Вневідомча охорона» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) м. Київ, вул. Андріївська, 4, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, на що обґрунтовано вказано в апеляційній скарзі.
Більш того, зі змісту клопотання вбачається, що його вимоги ґрунтуються на припущеннях, оскільки як у ньому зазначено, грошові кошти, що знаходяться на вищезазначених банківських рахунках є предметом протиправної діяльності щодо сприяння суб`єктам підприємницької діяльності в мінімізації ними податкових зобов`язань, можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому можуть бути визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, що не узгоджується з завданнями та метою арешту, визначеними у ст.170 КПК України.
Жодній особі у даному провадженні не повідомлено про підозру, відповідно, цивільний позов у провадженні відсутній.
Прокурором та слідчим не доведено, що зазначені грошові кошти мають будь-яке відношення до кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.
Докази, долучені до клопотання, а саме: акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вневідомча охорона» () № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року; податкові повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року №400 та №402; постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, таких відомостей не містять.
Отже, колегія суддів вважає, що вищевказане клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.171 КПК України, оскільки не містить всіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею, а додані до клопотання документи не підтверджують необхідність та доцільність накладення вищевказаного арешту.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення вищевказаного арешту, як і самої доцільності такого арешту, прокурором не доведено.
Отже, доводи апеляційної скарги представника ТОВ «Вневідомча охорона», викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.
Слідчий суддя на недоліки клопотання та доданих до нього матеріалів уваги не звернув, всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не перевірив та дійшов передчасного висновку про необхідність накладення вищевказаного арешту, при цьому в оскаржуваній ухвалі не навів переконливого обґрунтування прийнятого рішення.
У зв`язку з викладеним, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому на підставі ст.ст.407,409 КПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт вказаних грошових коштів.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ТОВ «Вневідомча охорона» - ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2018 року, якою клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Вневідомча охорона» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) м. Київ, вул. Андріївська, 4, із забороною проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з банківських рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , за винятком операцій зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання прокурора.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4