Справа №485/157/19
Провадження № 1-в/485/20/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Луч Луганської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
встановив:
28 січня 2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, обгрунтовуючи наявністю заохочень.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань засудженого характеризував позитивно, однак клопотання вважав передчасним за попереднього прийняття рішення комісією установи про відмову у достроковому звільненні засудженого.
Голова спостережної комісії Снігурівської райдержадміністрації згідно поданої заяви у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.
Прокурор рахував клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов наступного.
ОСОБА_5 з 04 вересня 2017 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим, яким його засуджено за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08.02.2016 року, в силу ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк покарання час попереднього ув"язнення з 23 квітня 2011 року по 22 вересня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання за вироком суду рахується з 23.04.2011 року, кінець строку 23.11.2020 року.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 13 лютого 2019 року, складає 8 років 2 місяці 20 днів, що є більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 04 вересня 2017 року ОСОБА_5 характеризується позитивно. На виробництві установи працевлаштований старшим днювальним відділення. Дотримується правил поведінки та режиму відбування покарання. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці два рази був заохочений, одного разу правами начальника відділення та одного разу правами начальника установи, що підтверджується постановами у матеріалах особової справи. Начальник відділення ствердив, що засуджений свої обов"язки у відділенні виконує належно. Одного разу допустив порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Допущене порушення виражалось у порушенні режиму відбування покарання, а саме "Вчинив акт членоушкодження". Стягнення погашене.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він неодноразово судимий, в тому числі й за умисні тяжкі злочини, раніше двічі звільнявся умовно-достроково на 11 місяців 16 днів та 08 місяців 29 днів, однак довіри держави не виправдав та знову вчинив злочини, один з яких у період дострового звільнення, а інший особливо тяжкий за непогашеної судимості, за попереднім місцем відбуття покарання в установі виконання покарань ДУ "Городоцька виправна колонія (№96)", ДУ "Дар"ївська ВК (№10)" характеризувався посередньо, ДУ "Казанківська ВК (№93)" посередньо та негативно. За весь період відбування покарання незважаючи на тяжкість скоєного злочину допустив вісім порушень режиму тримання тричі у 2012 році, двічі у 2013 році, одне у 2015 році та два у 2017 році, деякі вчиняв систематично, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, які хоча й погашені, однак свідчать про недостанє виправлення засудженого. Останнє стягнення мало місце 06.12.2017 року. Заохочень засуджений також мав по одному у 2014, 2015 та 2017 роках та два у 2018 році: 17 серпня та 17 жовтня, які з урахуванням такої кількості допущених порушень режиму, свідчать про те, що він лише стає на шлях виправлення.
Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про заміну засудженому не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та 02.08.2017 року було відмовлено, також 23.05.2018 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено в усіх випадках як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.376, 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаїського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя