Провадження по справі № 1-кп/522/982/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси об`єднанний обвинувальний акт відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Трояни, Болградського району, Одеської області, громадянина України, гагауза, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Умань, Черкаської області, громадянина України, гагауза, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.12.2001 року Уманським міськсудом Черкаської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі,

-15.04.2005 року Ірпенським міськсудом Київської області за ч.3 ст.185 КК України за ч.3 ст.185 КК України до 4 років;

-31.07.2006 року Уманським райсудом Черкаської області за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-23.05.2007 року Уманським міськсудом Черкаської області за ч.1 ст.186 , ч.2 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-11.01.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.189, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-16.05.2014 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст..75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-22.01.2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває об`єднанний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , оскільки 60-денний строк перебування їх під вартою закінчується.

Прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались при застосуванні запобіжного заходу залишились, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, можуть вчинити тиск на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. У ОСОБА_3 наявні міцні соціальні зв`язки, він має місце реєстрації та місце проживання, за яким проживає разом з батьками та сестрою, не має намірів впливати на свідків та потерпілих, не збирається переховуватись від суду, хворіє на виразку шлунку, просили обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, обвинувачений не має місця роботи, не одружений та станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за низку умисних корисливих злочинів, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчиняти тиск на свідків та потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинувачений не має місця роботи, не одружений, раніше неодноразово засуджений та станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за низку умисних корисливих злочинів, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчинити тиск на свідків та потерпілого.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність обрання відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що запобігання ризикам того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 2 місяці, тобто до 03.02.2019 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 2 місяці, тобто до 03.02.2019 року.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 05.12.2018 року.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації забезпечити належне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_3 та, у разі необхідності, надати йому необхідну медичну допомогу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя Приморського районного
суду м.Одеси ОСОБА_1

05.12.2018