В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2557/18

Провадження № 1-кп/348/171/19

11 квітня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000028 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, працюючого помічником екскаваторщика в ТОВ «Кар`єр Нерудник», з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні немає нікого, не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

28.05.2018 року о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Ореl Frontera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Софії Галечко в с.Пасічна у напрямку с.Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області. В цей час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , та лівим узбіччям рухалась пішохід ОСОБА_8 .

Проїжджаючи прямою, освітленою ділянкою дороги, при зближенні транспортних засобів, водій ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю або здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків, а не обравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, проявив неуважність та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити зустрічний автомобіль, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер ESI НОМЕР_3 , внаслідок чого останній виїхав на праве узбіччя та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, а саме:

п.1.2., у відповідності до якого в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів;

п.1.3., де вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п.1.5., де вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.2., в якому зазначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п.12.3., в якому зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки з переломами ребер, розривом легеневої тканини, гемопневматораксом, переломом верхньої гілки лобкової кістки тазу справа, синців на обличчі, подряпин лівого передпліччя, садни та подряпин правого передпліччя, садни правої кістки, синців правої ноги, садни ділянки лівого плечового суглобу, садни шиї, подряпин задньої поверхні грудної клітки, садни лівого стегна, а також обширного крововиливу в м`які тканини задньої поверхні грудної клітки.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої травми грудної клітки з переломами ребер, розривом легеневої тканини, гемопневматораксом, що призвело до виникнення гострої легенево-серцевої недостатності та було безпосередньою причиною смерті.

Згідно висновку експерта № 38 від 27.06.2018 року Надвірнянського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного СМЕ, вищевказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів, а подряпини від дії твердих тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, незадовго до настання смерті, на що вказує їх характер.

Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Виходячи з характеру локалізації виявлених тілесних ушкоджень, обставин події, слід вважати, що в даному випадку мала місце автотравма.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.1.2, 1.3, 1.5, 2.3б, 2.3.д, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілій ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що ОСОБА_8 , яка загинула 28.05.2018 року в результаті ДТП, була його дівчиною, з якою він планував одружитися.

27.05.2018 року, близько обіду, він із своїми друзями поїхали в ліс на відпочинок. Він та ще 5-6 його друзів розмістилися на окраїні лісу та розпалили багаття. Пізніше до них підійшла і його дівчина ОСОБА_9 . Всі разом вони посиділи десь до 20 год. 00 хв. і ОСОБА_9 повідомила, що їй потрібно повернутися в село, щоб зустрітися з подругою ОСОБА_10 .

Хтось з його товаришів відвіз її в село, а він з іншими хлопцями залишився.

В подальшому, десь близько 22-23 год. подзвонила ОСОБА_9 і запропонувала взяти з собою когось з його товаришів та їхати в с. Пасічна, де вона з своєю подругою буде їх чекати.

Так як його друг ОСОБА_11 в той день вживав алкоголь, він сів за кермо його автомобіля марки «Ореl Frontera», реєстраційний номер НОМЕР_1 і вони поїхали в село. Там, біля магазину «Берізка», в машину підсіла його ОСОБА_9 з подругою ОСОБА_12 і вони поїхали в напрямку с. Зелена, а потім за кількасот метрів зупинилися на обочині дороги та розмовляли.

Близько 00 год. дівчата вийшли з автомобіля, вирішивши повернутися додому пішки, а вони з ОСОБА_11 ще хвилин 5 посиділи, потім він завів автомобіль і вони проїхали метрів 100-150 вперед. Об`їзджаючи ями, він виїхав на зустрічну смугу руху та проїхавши так декілька метрів, вирішив з`їхати на узбіччя, щоб розвернутися.

В цей момент відчув удар в лівий бік автомобіля, однак ніякого іншого транспортного засобу не побачив. Після удару спробував відкрити дверку автомобіля, однак вона не відкривалася, тому разом з ОСОБА_11 вийшов через двері зі сторони пасажира.

За кілька метрів від їхнього автомобіля щось диміло і вони побігли туди та побачили, що димить автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер ESI НОМЕР_3 , за кермом якого, притиснутий подушкою безпеки, сидів водій ОСОБА_7 .

Вони витягли ОСОБА_7 з машини, до якої почали підходити жителі с. Пасічна. Серед них була і подруга його дівчини ОСОБА_12 , яка спитала де ОСОБА_9 , на що він відповів, що не знає, напевно вдома. Через деякий час ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_9 вдома немає. Тоді всі кинулися шукати поблизу дороги ОСОБА_9 . Хтось з хлопців подивився під машину ОСОБА_7 марки «Volkswagen Passat» і сказав, що там хтось є. Гуртом вони підняли автомобіль і побачили, що під ним лежала його ОСОБА_9 .

Він взяв її на руки, відніс на обочину дороги, поклав на траву та намагався зробити їй штучне дихання, не вірив, що вона могла померти, однак дівчина до свідомості не приходила. Згодом приїхала швидка медична допомога і лікар констатував смерть ОСОБА_9 .

В цей час водій автомобіля марки «Volkswagen Passat» - ОСОБА_7 з місця події втік.

Усвідомлює, що, порушуючи Правила дорожнього руху, вчинив злочин. Просить суд його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється. Запевнив суд, що подібного більше не повторить. Зазначає, що для нього це тяжка життєва трагедія, бо він втратив близьку йому людину.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, те що по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини у вчиненому на досудовому слідстві та в суді, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 являється учасником АТО, має подяки Президента України, нагороджений грамотами та відзнаками за сумлінне виконання обов"язку під час захисту суверенітету і територіальної цілісності держави.
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статті Кримінального кодексу у вигляді позбавлення волі. Однак, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції від суспільства і є всі підстави за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Беручи до уваги особу обвинуваченого та обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити 1 рік 6 місяців.

Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти обов`язок повідомляти уповноважений орган (сектор) з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом (сектором) з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу (сектору) з питань пробації.
Також, на переконання суду до обвинуваченого ОСОБА_4 , не доцільно застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на думку суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Відшкодування судових витрат слід вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 під час іспитового строку такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу (сектору) з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган (сектор) з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом (сектором) з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4290 грн. 00 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз № 4.2-384/18 від 06.07.2018 року, № 4.2-382/18 від 09.08.2018 року та № 4.2-383/18 від 02.07.2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити - заставу.

Після вступу вироку в законну силу заставу в розмірі 75766 грн. 00 коп., яка внесена на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м.Київ, МФО: 820172, р/р: 2265), - повернути застоводавцю: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1