ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/414/19 Справа № 202/1570/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2019 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , було задоволено та обрано підозрюваній ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 год. 00 хв. 06.05.2019 року з визначенням застави у розмірі 576 300 гривень.
Рішення суду обґрунтовано тим, що з урахуванням наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор та слідчий, ступеню тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останньої, яка може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити новий злочин, або продовжити вказаний, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить змінити ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2019 року в частині обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 17 год. 00 хв. 06.05.2019 року за місцем її реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя безпідставно вважає, що наведені слідчим ризики належним чином підтверджені та реально існують, оскільки суду не було надано підтвердження, що ОСОБА_8 , отримала хоч один виклик до слідчого, прокурора чи суду та не виконала його вимоги, не було надано доказів того, що ОСОБА_8 намагалася втекти під час затримання, не було надано доказів того, що вона здійснює тиск на потерпілих осіб.
Звертає увагу на те, що підозрювана має постійне місце проживання та реєстрацію у АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю та рідним братом, що також підтверджує наявність стійких соціальних зв`язків, позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, не судима, інших відкритих кримінальних проваджень відносно неї немає.
Вказує, що знаходячись під вартою в слідчому ізоляторі у підозрюваної ОСОБА_8 , може загостритись хвороба та загальне самопочуття, в зв`язку з тим, що вона потребує лікування та проходження медичного обстеження.
Докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження, не є достатніми для того, щоб обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В матеріалах кримінального провадження №0000007 відсутні позовні заяви або докази майнової шкоди, яка була спричинена потерпілим особам, що в свою чергу підтверджує про будь-які майнові претензії зі сторони потерпілих.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, достатньою мірою підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, з чим погоджується й колегія суддів, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, може може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити новий злочин, або продовжити вказаний, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Посилання ж апелянта на недоведеність провини його підзахисної у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги захисника в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі підозрювану, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4