Ухвала
Іменем України
18 січня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-10198 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженогоОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 вересня2018 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
ЗасудженийОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на постановлені відносно нього судові рішення, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.

Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд виходив із того, що засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі зазначає, що постановлений відносно нього вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому формально перераховує визначені у КПК України порушення закону, які можуть слугувати підставою для скасування рішення, однак не наводить обґрунтованих доводів та підстав , не зазначає у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Протягом встановленого в ухвалі Верховного Суду від 10 грудня 2018 року строку ОСОБА_4 подав доповнення (уточнення) про усунення недоліків касаційної скарги, проте фактично не усунув недоліки, які були зазначені.

Слід зауважити , що касаційна скарга- це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування.

Від викладених у касаційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки касаційного розгляду. Саме тому до форми і змісту касаційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 429 КПК України.

Виправлення недоліків може здійснюватися шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістової частини, або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник, у порушення вимог КПК, не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Виходячи з системного аналізу норм кримінального процесуального закону, виправлення недоліків касаційної скарги, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі нової касаційної скарги (а не доповнення чи уточнення до скарги), яка має відповідати всім вимогам, зазначеним у ст. 427 КПК України. Недотримання цих норм закону тягне за собою наслідки у виді повернення касаційної скарги відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Засуджений ОСОБА_4 усупереч наведеним вимогам закону подав до суду касаційної інстанції не касаційну скаргу з усунутими в ній недоліками, а доповнення (уточнення) до касаційної скарги, яке, також не відповідає вимогам ст. 427 цього Кодексу. Наведені у ній доводи фактично є аналогічними доводам його касаційної скарги, яка залишена без руху, а також у ній скаржник цитує тексти норм кримінального процесуального закону, які визначають перелік підстав для скасування судових рішень, при цьому не наводить конкретних порушень вимог закону, які були, на його думку, допущені судами саме в його кримінальному провадження з належним обґрунтуванням своїх вимог та зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч.3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Частина 4 ст. 429 КПК України передбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5