Справа № 206/1873/19
Провадження № 1-кп/206/211/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000275 від 13.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.01.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, до відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. 25.11.2014 року Вищим спеціалізованим судом України переглянуто вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2014 року до 4 років позбавлення волі;

- 06.06.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, до відбування покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 09.03.2019 року приблизно о 18 годині 32 хвилини, зайшов до торгівельної зали магазину ТОВ «ОМЕГА» «Варус-40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 43Д, де у нього раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, у цей же день, приблизно о 18 годині 33 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов до стелажів відділу випічки та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно взяв сосиски в тісті загальною вагою 0,664 г та піцу-салямі загальною вагою 0,384 г.

У цей же день, близько 18 години 35 хвилин ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи новий умисний корисливий злочин повторно, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов до стелажів відділу кавових напоїв, на яких була розміщена продукція магазину, та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно взяв дві упаковки кави «Jacobs Monarh» вагою

170 грам кожна.

Далі, з метою реалізації своїх злочинних намірів та подальшого безперешкодного залишення приміщення магазину, ОСОБА_6 , сховавши викрадене майно під надягнуту на ньому куртку чорного кольору, впевнившись, що охорона біля входу зазначеного магазину відсутня, пройшов турнікет не розрахувавшись за взятий ним товар та вийшов з приміщення магазину, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 заподіяв ТОВ «ОМЕГА» матеріальну шкоду у розмірі 494 гривні 48 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду пояснив, що дійсно 09.03.2019 року викрав із супермаркету «Варус» сосіски в тісті, піцу та дві упаковки кави.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 325 КПК України суд розглядає справу без присутності потерпілого, який не прибув в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання,оскільки можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини по справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин ,які ніким не оспорюються.
Аналізуючи належні і допустимі докази в їх сукупності, які ніким не оспорені та не спростовані, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, виходячи з наступного.

Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

На підставі абз. 7 п. 26 Постанови, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

До доводів обвинуваченого, що йому слід призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки його сестра хвора людина, суд ставиться критично, та вважає, що повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1617-19 від 28.03.2019 року підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь експертної установи 314 грн.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2018 року та призначити остаточне покрання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_6 , помістивши його в Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1617-19 від 28.03.2019 року в розмірі 314 грн.
Речові докази: CD-R диск (т. 1 а.п. 27) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1