печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третіх осіб, адвоката: не з`явився,

слідчий: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Технології», Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайден», Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтіс», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2016 року за клопотанням Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000376 від 20.09.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Технології», Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайден», Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтіс», звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2016 року за клопотанням Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 , на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Престиж Технології» () № НОМЕР_1 , ТОВ «Брайден» () № НОМЕР_2 , ТОВ «Брайтіс» () № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «ОТП Банк», в межах кримінального провадження № 0000376 від 20.09.2016 року.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано, оскільки ТОВ «Престиж Технології», ТОВ «Брайден», ТОВ «Брайтіс» будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, немає. Дані про те, що грошові кошти на вищевказаних рахунках є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом, тобто містять ознаки речових доказів, відсутні, що обумовлює необхідність скасування арешту майна. Крім того, накладений арешт перешкоджає господарській діяльності товариств.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання з`явився особа, яка подала клопотання, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2016 року за № 0000376 за фактом створення (придбання) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, та за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечного протиправного діяння легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2016 року у справі № 757/59810/16-к задоволено клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 та накладено арешт, в тому числі, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Престиж Технології» () № НОМЕР_1 , ТОВ «Брайден» () № НОМЕР_2 , ТОВ «Брайтіс» () № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «ОТП Банк» (МФО 300528, адреса: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 та частини 3 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2016 року вбачається, що при накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Престиж Технології» () № НОМЕР_1 , ТОВ «Брайден» () № НОМЕР_2 , ТОВ «Брайтіс» () № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «ОТП Банк», слідчий суддя виходив з того, що вказані рахунки використовуються для обготівкування коштів, отриманих внаслідок вчинення незаконно проведених фінансово-господарських операцій з підприємствами-контрагентами, їх легалізації, проведення з ними фінансових операцій, а відтак мають значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000376 від 20.09.2016 року.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Так, кримінальне провадження № 0000376 зареєстроване 20.09.2016 року, повідомлення про підозру жодній службовій особі ТОВ «Престиж Технології», ТОВ «Брайден», ТОВ «Брайтіс» не вручалося, даних, які б свідчили про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчому судді не надано.

Згідно доводів клопотання, які у встановленому законом порядку органом досудового розслідування не спростовані, ТОВ «Престиж Технології», ТОВ «Брайден», ТОВ «Брайтіс» є реально діючими суб`єктами економічної діяльності, їх установчі документи, виписки з ЄДРПОУ є чинними, у встановленому законом порядку не скасовані, недійсними не визнані.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

За таких обставин, враховуючи, що дослідженні в судовому засідання матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що грошові кошти в безготівковому вигляді, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Престиж Технології», ТОВ «Брайден», ТОВ «Брайтіс», набуті в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення, службові особи вказаних товариств причетні до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Технології», Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайден», Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтіс», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2016 року за клопотанням Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000376 від 20.09.2016 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2016 року № 757/59810/16-к за клопотанням Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000376 від 20.09.2016 року, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Технології» () № НОМЕР_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайден» () № НОМЕР_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтіс» () № НОМЕР_3 , відкритих в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (МФО 300528, адреса: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1