Справа № 478/245/19 Провадження № 1-в/478/54/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2019 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Казанківської ВК № 93 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка в режимі відеоконференції з Казанківською виправною колонією № 93 клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Обґрунтовуючи своє клопотання, засуджений посилається на те, що за час перебування в Казанківській ВК № 93 допускав ряд порушень, за що притягався до відповідальності, та які на теперішній час погашенні та зняті у встановленому порядку. З 2017 року працевлаштований в закладі відбування покарання, правами начальника колонії до нього були застосовані заохочення.
З 2018 року повністю сплатив борги по виконавчим листам. Соціальні зв`язки підтримує з близькими особами шляхом листування, отримує від близьких осіб посилки-передачі. В скоєнні кримінальних правопорушень щиро кається, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнає повністю, строк призначеного покарання судом вважає справедливим. Дотримується вимог санітарії та гігієни.
У зв`язку з наведеним, просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Казанківської ВК № 93, який просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, станом на день розгляду заяви засудженого, на нього було накладено чергове стягнення у виді догани, заслухавши засудженого, який підтримав своє клопотання, вислухавши думку прокурора, який проти задоволення клопотання заперечував, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Судом встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ст.395 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2016 року по 19.07.2016 року включно у строк відбуття призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі Казанківська виправна колонія (№ 93). На момент розгляду клопотання, відбутий строк покарання засудженим ОСОБА_5 складає 3 роки 1 місяць 6 днів, не відбутий строк покарання складає 10 місяців 19 днів.
Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року, суд, зважаючи на приписи ст.81 КК України, має переконатись у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було заслухано думки учасників провадження та досліджено матеріали особової справи засудженого, з яких судом зроблено наступні висновки.
Так, із довідки про заохочення та стягнення від 18.02.2019 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має 4 заохочення (подяки) та 8 стягнень (догани, суворі догани та поміщення до ДІЗО).
Згідно витягу з протоколу № 3 від 10.02.2017 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення.
Відповідно до витягу з протоколу № 23 від 20.10.2017 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.
Згідно витягу з протоколу № 15 від 13.07.2018 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як такому, що не завжди здатний до самокерованої право-слухняної поведінки.
Так, з наявних характеристик на засудженого ОСОБА_5 які містяться в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що прибувши до Казанківської ВК № 93, засуджений ОСОБА_5 був розподілений до відділення № 8 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту.
До праці ставиться посередньо, за що має заохочення. Не завжди дотримується правил пожежної безпеки та безпеки праці, не дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Не виконує роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня необхідних навичок. Встановлений режим порушує, за що має стягнення. У скоєному злочинні розкаюється частково, міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою. У відносинах з представниками адміністрації не завжди ввічливий, не тактовний, законні вимоги виконує тільки під контролем адміністрації. Загальноосвітній рівень не підвищує, не завжди реагує на заходи виховного впливу. У колективі засуджених не відкритий, не конфліктний, не товариський, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. За характером брехливий, не цілеспрямований, не щирий, не врівноважений, екстраверт. Зовні не завжди охайний, дотримується вимог санітарії та гігієни під контролем з боку адміністрації, спальне місце та при ліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті та порядку.
Як вбачається з характеристики від 18.02.2019 року, засуджений ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного спливу не приймає.
Крім того, з постанови про накладення стягнення від 19.02.2019 року, яка надійшла від Казанківської ВК № 93 до суду вбачається, що засуджений ОСОБА_5 15.02.2019 року близько 11 год. 30 хв. допустив порушення режиму утримання, оскільки намагався проникнути на відділення № 11, але був затриманий на центральній алеї. На зроблене зауваження не реагував, вів себе зухвало, виражав своє невдоволення режимом утримання на загальній масі засуджених.
Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово порушував вимоги режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, але належних висновків для себе не зробив і своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених позитивної спрямованості які стали на шлях виправлення, правами начальника установи на нього було накладено чергове стягнення у виді догани.
При цьому, згідно рапорту від 15.02.2019 року № 87/8 засудженим було порушено умови відбування покарання, які виразились в завішувані свого спального місця.
Згідно вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відомостей про особу ОСОБА_5 що характеризують його під час відбування покарання, не вбачається таких даних, які б свідчили про його повне виправлення.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
За таких обставин, суд не переконався на підставі належних, достовірних і допустимих доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, у зв`язку з чим, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що засудженого неможливо звільнити умовно-достроково від покарання, як такого, що став на шлях виправлення, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд, -
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1