КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №11-кп/824/730/2018 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000236 по обвинуваченню ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 362, ч.3 ст.365-2 КК України,за апеляційною скаргою прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , прокурору,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що на стадії підготовчого провадження, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що в наданому суду обвинувального акту, при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 365-2 КК Українитобто, як злочин у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, зазначаючи у кваліфікації дій обвинуваченої, що ОСОБА_9 є нотаріусом, державним реєстратором, прокурор, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення не зазначає на підставі чого встановлено той факт, що обвинувачена є нотаріусом і, як наслідок, державним реєстратором, також не зазначає чи мала право остання здійснювати повноваження нотаріуса та державного реєстратора на момент вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , складений та затверджений 20 липня 2018 року, всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить анкетні відомості кожного потерпілого.
Даний висновок суд першої інстанції обґрунтовує тим, що обвинувальний акт містить посилання, що потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак зі змісту обстави, які прокурор вбачає встановленими, вбачається, що ОСОБА_9 інкримінується здійснення 15.02.2017 року о 17:12:38 в оф. 16 по АДРЕСА_1 , всупереч вимогам законодавства, державної реєстрації майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (друга група інвалідності) та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ОСОБА_12 ..
Також, в порушення вимог ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що є невід`ємною частиною обвинувального акта, не вказано змісту всіх заходів забезпечення кримінального провадження, застосованих під час досудового розслідування.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості зазначені у ч. 2 ст.291 КПК України. Повертаючи обвинувальний акт прокурору зазначаючи про відсутність в обвинувальному акті чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, суд вийшов за межі положень ст. 314 КПК України, оскільки у підготовчому судовому засіданні суд лише перевіряє обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої ОСОБА_9 та у її інтересах захисника, які заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, думку потерпілого, який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, до скасування, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Дані вимоги Закону судом першої інстанції були порушені.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

З доводами та мотивацією суду, як на підставу для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , прокурору для усунення порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з представлених матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, про те, що органом досудового розслідування зазначено у викладі фактичних обставин про спричинення кримінальним правопорушенням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шкоди, однак не зазначено їх у якості потерпілих. Представлені матеріали кримінального провадження, свідчать, що потерпілим у даному провадженні є ОСОБА_7 , анкетні відомості про якого відображено в обвинувальному акті, також наявний цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з вимог ст. 291, зокрема п.5 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто слідчим під час складання обвинувального акту в повній мірі додержано вимоги ст. 291 КПК України.

КПК України встановлює перелік відомостей, які мають бути зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Такими відомостями є номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дата і строк його застосування.
Обставини, які зазначив суд першої інстанції в ухвалі з приводу повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону не є підставами для його повернення, так як наданий суду обвинувальний акт містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, та процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту, а тому дослідження судом обставин справи та їх оцінка не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні вирішується питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000236 по обвинуваченню ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 362, ч.3 ст.365-2 КК України, повернуто прокурору скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4