УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003033 від 05.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду за погодженням процесуального прокурора звернувся слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2018 під час проведення огляду місця події біля буд. № 147 по пр. Соборному м. Запоріжжя у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж.

Під час проведення досудового розслідування 05.12.2018 року було проведено огляд місця події біля буд. № 147 по пр. Соборному м. Запоріжжя у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж. (упаковано в паперовий конверт).

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України предмет, схожий на ніж,

є предметом кримінального правопорушення, пов`язано з їх незаконним зберіганням без передбаченого законом дозволу.

Згідно з вимогами ст. 167, ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені в ході огляду місця події 05.12.2018 речі та предмети є тимчасово вилученим майном.
Тому, з метою забезпечення кримінального провадження, а саме збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у заяві зазначив, що клопотання підтримує.

З метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна до суду не викликався.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
Зміст ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим вважається майно, яке одержане в результаті, у т.ч. й обшуку. При цьому, тимчасово вилученими вважаються вилучені при обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Надані слідчому судді матеріали свідчать, що тимчасово вилучене вищезазначене майно в ході огляду місця події відповідає критеріям ч. 2 ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучений предмет зберег на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є засобами його вчинення. Оскільки вилучене майно має ознаки речових доказів по даному кримінальному провадженню, а тому на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 168, 170 173, 236 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події біля буд. № 147 по пр. Соборному м. Запоріжжя, а саме: предмет, схожий на ніж.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1