ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2532/19
провадження № 1-кп/753/1023/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000115 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Линовиця, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 у листопаді 2018 року, під час досудового розслідування точної дати часу і та місця не встановлено, знайшов у мережі Інтернет оголошення про надання платних послуг із оформлення посвідчень водія. В цей час, останній, розуміючи, що посвідчення водія на право керування транспортним засобом видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, всупереч вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року №340, вирішив замовити таке посвідчення на своє ім`я з метою його подальшого використання при керуванні транспортним засобом. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою та надає права, з метою подальшого його використання, ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та місці, надав невстановленій досудовим розслідування особі (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) свої анкетні дані, дату народження, які мають бути вказані у посвідченні водія, а також надіслав за допомогою програми «Viber» фотокартку із власним зображенням. Після цього, точної дати, часу та місця досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_3 , вирішивши питання щодо оплати за виготовлення посвідчення водія на його ім`я, отримав завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.11.2018 року, виданого Територіальним сервісним центром МВС № 5141, згідно якого йому надається право керувати транспортними засобами, який в подальшому мав на меті використати при керуванні транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що отриманий ним документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.11.2018 року, виданого Територіальним сервісним центром МВС № 5141 на його iм`я, є підробленим і як наслідок його використання може обґрунтовано надавати право керувати транспортними засобами, в останнього виник злочинний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , 08.01.2019 року о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи за кермом автомобіля «ЗАЗ Lanos», з державними номерними знаками НОМЕР_2 , за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 1А, був зупинений працівниками патрульної поліції та під час перевірки документів надав для огляду співробітникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, серії НОМЕР_1 від 15.11.2018 року, виданого Територіальним сервісним центром МВС № 5141 на його ім`я, тим самим використав завідомо підроблений документ. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочини, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачей підтвердив що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбаченениї ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа. Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів. Також враховуючи ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, суд вважає, що останнього на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, однак максимального із передбаченого цією статею, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання: за ч.5 ст.27, ч. ст. 1 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі. за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглянення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 2 років обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 715 гривень 00 копійок за проведення технічної експертизи документів № 8-4/61 від 18.01.2019 року. Речові докази - водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 5141, 15.11.2018 року на ім`я ОСОБА_3 - знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: