Провадження № 1кп/202/522/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001492 від 10.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тернівки Вільнянського району Запорізької області, громадянин України, має середньо-технічну освіту, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2018 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. № 8 по вул. Тверській у м. Дніпро, разом з малознайомою ОСОБА_5 , побачив у сумці в останньої мобільні телефони та гаманці, які він визначив предметом свого злочинного посягання. Після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), сповільнивши свій крок, опинившись позаду ОСОБА_5 , забезпечивши собі тим самим зручну позицію для раптового нападу. Після чого, ОСОБА_6 дістав зі свого рюкзака раніше заготовлений ним ніж, який він визначив знаряддям вчинення злочину, та діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці ніж, штовхнув лівою рукою потерпілу ОСОБА_5 у спину, від чого остання похитнулась та опинилась обличчям до нього. Так, ОСОБА_6 , з метою подавити волю потерпілої до опору і примушення передати йому належні їй речі, несподівано, відкрито, погрожуючи застосувати фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я, підніс ніж до шиї потерпілої, з метою підтвердження серйозності своїх вимог.
Потерпіла ОСОБА_5 , розцінюючи погрозу застосування ножа як реальну загрозу її здоров`ю, відпустила свій рюкзак, а ОСОБА_6 , тримаючи лезо ножа біля шиї потерпілої, користуючись безпорадним станом ОСОБА_5 , яка сприймала вказану загрозу своєму життю чи здоров`ю як реальну та не чинила опору, заволодів рюкзаком, вартістю 170 гривень 10 копійок, мобільним телефоном марки «Meizu m6», вартістю 2 876 гривень 60 копійок, мобільним телефоном марки «Meizu m3», вартістю 1 100 гривень, двома гаманцями, кожен вартістю 192 гривні 72 копійки, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4 532 гривні 14 копійок. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України визнав частково, суду пояснив, що він визнає себе винним в грабежі, оскільки заволодів речами потерпілої без застосування ножа, штовхнув її в спину та зірвав рюкзак, всі речі потерпілої у нього були вилучені під час затримання. Обвинувачений зазначив, що у нього був при собі кухонний ніж, але він його не застосовував.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що вона напередодні познайомились з обвинуваченим, обмінялись телефонами, ввечері 09.09.2018 року зустрілись, гуляли, розмовляли і вона пішла додому, коли повернулась до обвинуваченого спиною, відчула сильний поштовх у спину, від чого вона впала, а коли повернулась обличчям до ОСОБА_6 то побачила в руках у ОСОБА_6 ніж, який він підніс до її шиї зі словами «нерипайся» і зірвав з її плечей рюкзак з її речами і побіг у протилежному напрямку.
Всі викрадені речі їй повернуто.
Свідок ОСОБА_7 - мати потерпілої, суду пояснила, що 09.09.2018 року після 22.00 години її донька прибігла додому і повідомила, що її пограбували, погрожували ножем, вона викликала поліцію і в цей же день злочинця було затримано.
Судом допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - патрульних поліцейських, які повідомили, що 09.09.2018 року перебували на патрулюванні і їм надійшло повідомлення про вчинення злочину, надано прикмети злочинця, вони продовжили патрулювання в районі вчинення злочину і через деякий час побачили особу, подібну на злочинця, який побачивши їх намагався втекти та викинув жіночий рюкзак синього кольору. Його було затримано та доставлено до відділу поліції.
Судом досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення.
Зокрема, протокол огляду рюкзака темно синього кольору, який ОСОБА_6 викинув під час його затримання, в якому знаходився телефон марки «Meizu», протокол огляду мобільного телефону марки «Meizu m3», вилученого під час огляду затриманого ОСОБА_6 ,
З потерпілою проведено впізнання речей і вона впізнала рюкзак та мобільні телефони, як речі, якими заволодів ОСОБА_10 під час здійснення на неї нападу.
Після затримання ОСОБА_6 та доставляння його до відділення поліції, проведено огляд затриманого ОСОБА_10 та його особистих речей, в рюкзаку, що належить затриманому було виявлено і вилучено кухонний ніж, виявлення, вилучення та огляд ножа оформлено протоколом, який досліджено судом.
Зазначений ніж був пред`явлений для впізнання потерпілій, яка серед інших ножів впізнала саме цей, яким ОСОБА_6 погрожував їй під час нападу.
Відповідно до висновку експерта вилучений ніж не належить до холодної зброї.
З потерпілою ОСОБА_5 проведено впізнання особи, серед чотирьох чоловіків, які приймали участь у зазначеній слідчій дії, потерпіла впізнала ОСОБА_6 як особу як здійснила на неї напад та заволоділа належними їй речами.
Судом досліджено протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_6 , на місці вчинення злочину, показав та розказав як ним вчинено злочин, зокрема зазначив, що він для опору з боку потерпілої погрожував їй ножем, після чого заволодів її речами.
Суд допитав потерпілу, свідків, дослідив надані сторонами докази, заслухав доводи прокурора, захисника, обговорив доводи сторін й дійшов висновку про таке.

Розбійний напад на потерпілу підтверджується показаннями потерпілої, яка раніше з обвинуваченим навіть не була знайома і приводу у якої щодо обмовлення останнього судом не встановлено.

Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений показав і розказав про обставини вчинення злочину, які співпадають із обставинами зазначеними потерпілою.

Потерпіла впізнала і особу, яка на неї здійснила напад - ОСОБА_6 ,- і ніж, яким погрожував обвинувачений.

Суд наголошує на тому, що всі досліджені судом докази визнаються і оцінюються судом як належні та допустимі, а тому суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_6 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення.
Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як спосіб захисту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України віднесений до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а й буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Судом не встановлено підстав для застосування ст. 69 та 75 КК України, оскільки відсутні обставини, які пом`якшують покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ст. 122 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300,00 грн. та судово-трасологічної експертизи у сумі 572, 00 грн.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання -10.09.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 872,00 грн.
Речові докази:

- рюкзак темно-синього кольору з зображенням малюнку, виготовленого з тканини; мобільний телефон марки «Meizu m6»; мобільний телефон марки «Meizu m3», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити потерпілій;
- ніж, який зберігається у камері схову Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1