ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8878/18 Номер провадження 11-сс/814/121/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000473 від 30.09.2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаркушенці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, одруженого, га утриманні син ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого директором ТОВ «Батьківщина Агро», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2018 року
за участі
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_9 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведена сума збитків, завданих державі діями саме ОСОБА_9 , а також існування фактів чи обставин, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду, продовжувати злочинну діяльність. Крім того, слідчий суддя зазначив, що лише тяжкість покарання не може бути підставою для обрання підозрюваному такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 364200 гривень. При цьому вказує, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають підстави стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного перегляду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу.
Позиції інших учасників судового провадження
Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Переглянувши судове рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що воно не відповідає вище зазначеним вимогам, а тому висновок слідчого судді щодо відмови в обранні запобіжного заходу є неправильним.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Перевіривши матеріали за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , колегією суддів встановлено наявність вагомих доказів, які дають достатні підстави вважати, що останній міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191 КК України за обставин викладених у повідомленні про підозру.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на які обґрунтовано послався слідчий у своєму клопотанні, які дають підстави вважати , що підозрюваний під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших учасників провадження.

За таких обставин доводи апелянта про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу є слушними.

Водночас, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, одружений, має міцні соціальні зв`язки, не порушує покладені на нього процесуальні обов`язки
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Саме такий запобіжний захід буде достатнім і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418,422 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 частково задовольнити, ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2018 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 частково задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_9 до 31.12.2018 року такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїду за кордон.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4