Справа № 461/9011/18
УХВАЛА

30.11.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000237 від 23 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи відповідно до наказу від 20 квітня 2016 року №765/к, на посаді начальника Перемишлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, посада якого віднесена до категорії «Б» державних службовців та йому присвоєно 6 ранг державного службовця, будучи суб`єктом на якого поширюються норми Закону України «Про запобігання корупції», з метою протиправного особистого збагачення, діючи умисно, отримав неправомірну вигоду для себе. 28 листопада 2018 року о 23.55 год. ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України. 29 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 147318405 встановлено, що ОСОБА_5 належить право власності на 2/5 квартири АДРЕСА_1 .
Беручи до уваги, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення конфіскації чи спеціальної конфіскації, а також те, що відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України просить накласти арешт на належну ОСОБА_5 частку квартири.
Слідчий просив клопотання задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.
До уваги також приймається, що є достатні підстави вважати, що частка нерухомого майна може бути відчужена, що перешкодить кримінальному провадженню, ступінь втручання у права та свободи володільця виправдовуюся потребами досудового розслідування.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 2/5 (дві п`ятих) частки права власності на квартиру (об`єкт житлової нерухомості) за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1