КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0007753 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Донецької обл., м. Дзержинськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 5 липня 1997 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст.142, ст. 222 ч.1, ст.222 ч.3, 42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 6 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-11 квітня 2006 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді застави змінено на тримання під вартою.
Зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 24 жовтня 2016 року по 11 листопада 2016 року.
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Полтавської обл., Семенівського р-ну, с. Крива Руда , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:
-16 серпня 2007 року Деснянським районним судом м. Києва, за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, 70 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді застави змінено на тримання під вартою.
Зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 24 жовтня 2016 року по 7 листопада 2016 року.

за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9
захисників - ОСОБА_5
ОСОБА_10
ОСОБА_11
обвинувачених - ОСОБА_7
ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винуватими в тому, що у невстановлений час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, маючи намір вчинити таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, вступили між собою у попередню змову.
22 жовтня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа прибули до будинку АДРЕСА_5 , де зайшли до під`їзду вказаного будинку та направилися на 15-й поверх, де помітили вхідні двері квартири АДРЕСА_6 з замками, які могли б відкрити, та вирішили реалізувати свій злочинний умисел, проникнувши саме до вказаної квартири.
Реалізуючи свій злочинний умисел приблизно о 12-00 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою, впевнившись, що за їхніми діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, які принесли із собою, зламали нижній замок вхідних дверей та проникли до вищевказаної квартири, яка належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрали гроші в сумі 2100 грн., чохол для підводної зйомки «DiCAPac N WP-ONЕ» вартістю 396 грн., картку «Приват Банку Голд», картку магазину «Метро» та ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2496 грн.
Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та мали можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Через деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані на різних поверхах вищевказаного будинку працівниками міліції.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що у вироку суду першої інстанції повністю відсутня оцінка наданих стороною захисту доказів та клопотань про визнання деяких доказів недопустимими, а таму ігнорування доводів сторони захисту призвело до порушення вимог ст. 370 КПК України.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції у вироку посилається на обставини, які, нібито, встановлені під час судового розгляду, та, як на докази, посилається на показання свідків, письмові та речові докази у справі. Однак, як зазначає захисник, вказані докази доводять саме невинуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тому вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам даного кримінального провадження.

При цьому захисник звертає увагу на те, що з показань допитаних свідків та письмових доказів вбачається, що наявні у справі протоколи слідчих дій, є недопустимим доказами, оскільки отримані з порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим є недопустимими доказами і висновки експертів, які проведені за результатами вказаних слідчих дій.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано ряд трасологічних, молекулярно-генетичних та дактилоскопічних експерти, які було проведено під час досудового розслідування, не вказавши з яких підстав та мотивів не враховано їх у вироку.
Окрім того, захисник в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції повністю проігноровані пом`якшуючі обставини.

Не погоджується з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, постановити нову ухвалу про повернення кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення судового розгляду.
Апеляційні скарги, подані обвинуваченими, аналогічні за своїм змістом.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачені зазначають, що показання потерпілого підтверджують лише факт крадіжки, але жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, показаннями інших осіб, допитаних у справі, також не доводиться їхня винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а всі слідчі дії проведені з порушенням вимог закону. Окрім того, ОСОБА_6 зазначає, що з моменту затримання були порушено його право на захист.
Окрім того, обвинувачені вказують, що суд першої інстанції порушив ст. 22 КПК України, відмовивши стороні захисту в задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та не вказав обґрунтування такої позиції у вироку. Також судом були відхилені і інші клопотання сторони захисту про дослідження обставин у справі, з`ясування яких має істотне значення для прийнятого рішення.
Також обвинувачений ОСОБА_15 наголошує на тому, що у вироку відсутні посилання на те, що у обвинувачених на утриманні перебувають неповнолітні діти.
В подальшому обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позицію захисника та просили вирок скасувати, а провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які просили задовольнити апеляційні скарги, потерпілого, який розгляд апеляційних скарг залишив на розсуд суду, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши за клопотанням сторони захисту повторно докази у кримінальному провадженні, провівши судові дебати та надавши обвинуваченим останнє слово, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг та розглянувши провадження в їх межах, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо обвинувачених, не в повній мірі дотримався вище вказаних вимог закону.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, не визнав та вказав про те, що 22 жовтня 2014 року він приїхав за адресою, де був затриманий, з метою зустрічі із знайомою, яка обіцяла допомогти з вирішенням питання пошуку йому роботи та найму житла. Оскільки він втратив мобільний телефон, то не мав змоги уточнити адресу, тому намагався знайти будинок та квартиру по пам`яті. Зайшовши в будинок та піднявшись по пам`яті на 10 поверх, оглянувши двері квартир, розташованих на цьому поверсі, зрозумів, що квартира, яку він шукав, на даному поверсі не знаходиться. Коли він піднявся поверхом вище, був затриманий працівником міліції, який, нічого не пояснюючи йому, затримав його, вилучивши всі особисті речі. Після цього, повернувши йому речі, працівник міліції одягнув на нього кайданки та вивіз з будинку, де посадив до службового автомобілю. Протримавши його 2-3 години, його повторно обшукали, перед цим поклавши йому щось у кишеню. На його заперечення проти цих дій, працівники міліції нічого не відповіли. Після цього працівники поліції понятим повідомили, що в будинку була скоєна крадіжка, склали документи, які поняті підписали. До цих подій ОСОБА_7 не знав.

Обвинувачений ОСОБА_7 також під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, вказавши, що він приїхав до дівчини. Зайшов в будинок, піднявся на 5 поверх, побачив, що необхідної йому квартири немає, вийшов з під`їзду, пішов в сусідній будинок, де у консьєржа запитав про дівчину, яку він шукав. Консьєрж сказав, що такої дівчини немає, і він повернувся до першого будинку, де був затриманий працівниками міліції. Працівники міліції провели його обшук, вилучили гроші, ключі від квартири, мобільний телефон, після чого все поклали назад. Коли вивели на вулицю, то при повторному обшуку, знайшли ще якусь картку, яка йому не належить, про що він і вказав. Після цього його привезли до райвідділу, де він вперше побачив ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, послався на:
- показання потерпілого ОСОБА_9 про те, що він орендує квартиру АДРЕСА_7 , яка розташована на 15 поверсі будинку. Попередньо домовившись про зустріч з власницею квартири для поїздки за деякими речами, він 22 жовтня 2014 року приблизно об 11 год. вийшов з квартири, замкнувши двері на замок. Повернувшись приблизно о 13 год. цього ж дня, він побачив що біля під`їзду стояв автомобіль працівників міліції. Піднявшись на свій поверх, побачив, що двері його квартири відчинені та біля них стоять працівники міліції, які повідомили йому, що його квартиру пограбували. Зайшовши до квартири, побачив розкидані документи. Оглянувши кімнату виявив, що зникли грошові кошти в сумі 2100 грн., номіналом 10, 20, 1, 100 грн., які знаходились в комоді, а також картка клієнта «Метро», картка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та чохол на фотоапарат. На вхідних дверях був пошкоджений нижній замок, а саме відсутня серцевина;
- показання свідка ОСОБА_16 , яка вказала про те, що проживає в кв. АДРЕСА_8 . 22 жовтня 2014 року близько 12-00 год. Вона почула незрозумілі звуки, які доносились із-за вхідних дверей квартири, потім звуки затихли, та вона почала збиратися до ЖЕКУ. Однак звуки повторилися. Подивившись у дверне вічко вхідних дверей побачила, як якийсь чоловік прислухається до дверей квартири АДРЕСА_9 , двері якої ніхто не відчиняв. Чоловік, почекавши приблизно дві хвилини, підійшов до дверей сусідньої квартири та почав намагатися відкрити двері. То був не сусід, а незнайома їй особа. Вона вирішила подзвонити на домашній телефон, щоб невідомого відволікти дзвінком. На декілька хвилин їй це вдалося, однак, через деякий час цей чоловік продовжив возитися з сусідськими дверми. Оскільки сусідську квартиру декілька разів вже обкрадали, вона, зайшовши до кімнати сина, повідомила його про ситуацію та попросила сина дивитися, що відбувається, а вона зателефонувала до міліції. Син підійшов до дверей та продовжив спостерігати за діями невідомої особи, а вона перебувала на зв`язку з працівником міліції до того часу, доки не затримали чоловіків.
- показання свідка ОСОБА_17 , який показав, що 22 жовтня 2014 року, коли він знаходився вдома, мама його повідомила, що квартиру сусіда намагаються відкрити невідомі особи. Він почав спостерігати через дверне вічко вхідних дверей за діями невідомих та про їхні дії одночасно повідомляв матері, яка, в свою чергу, викликала працівників міліції та повідомила їх про намагання невідомих осіб потрапити до квартири сусіда. Він бачив, що одна особа намагалася відкрити замок, а друга ходила біля дверей сусідських квартир та прислухалася, чи немає кого вдома, третя особа стояла на сходинковій площадці. Відкривши двері квартири, двоє невідомих осіб зайшли до квартири, де перебували приблизно 5-7 хв., потім третій швидко вбіг до квартири та повідомив про приїзд міліції, та вони втрьох вибігли з квартири.
- показання свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що проживає в будинку по АДРЕСА_10 , де працює двірником. 22 жовтня 2014ла року їй зателефонувала майстер та повідомила, що на території, де вона працює, знаходяться працівники міліції та необхідно відкрити сміттєзбірник. Прибувши на місце, вона відкрила сміттєзбірник, після чого працівники міліції зайшли та витягнули чорну сумку, в якій знаходилися якісь інструменти та телефон.
- показання свідка ОСОБА_19 про те, що десь влітку він проходив повз свого будинку по АДРЕСА_10 , де його запросили працівники міліції взяти участь у якості понятого, під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_6 . Співробітник міліції у його присутності вийняв з кишені штанів ОСОБА_6 грошові кошти номіналом по 200 грн. Зі сторони затриманого були заперечення з приводу того, що вилучили те, що йому не належить. Руки затриманому в його присутності не заламували. Коли він підійшов до ОСОБА_6 , то останній був в кайданках. Самого затримання він не бачив. При огляді був присутній ще один свідок, котрий знаходився поруч. Працівник міліції склав протокол, який він підписав.
- показання свідка ОСОБА_20 про те, що працівники міліції запросили його прийняти участь у якості понятого, під час якого він бачив що у одного з затриманих хлопців з кишені штанів вийняли якісь речі, на що затриманий почав заперечувати, що речі йому не належать. Протокол він підписав, не читаючи, оскільки не мав при собі окулярів.
- показання слідчого ОСОБА_21 про те, що 22 жовтня 2014 року ним було складено протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року, в якому зазначив достовірні дані в присутності понятих. Речі, які вилучалися у обвинувачених, вони бачили. Речі на фототаблицях відповідають речам, які зазначені у протоколі. Понятим пред`являлися речі, які вилучалися. Вилучення проводилось ним, будь-які речі він не підкидав. Понятих залучали працівники міліції. Він записав понятих у протокол, яким повідомили про обставини обшуку затриманих. Так само, повідомили понятим їх права та обов`язки, після чого він розпочав огляд. Він провів поверхневий огляд ОСОБА_6 та вилучені речі у останнього виклали на капот автомобіля, після чого все вилучене записали у протокол огляду. По закінченню складання протоколу він спочатку дав ознайомитись з протоколом ОСОБА_6 , який відмовився від ознайомлення і підписання. Після чого протокол був зачитаний понятим, оскільки один з понятих попрохав зачитати протокол, тому що мав проблеми з зором.
- показання свідка ОСОБА_22 про те, що в жовтні 2014 року він був запрошений працівниками міліції у якості понятого, по пр. Гонгадзе в м. Києві. Працівники міліції вивели хлопця з машини, який добровільно вийняв з кишень речі, які були викладені на капот автомобіля, а саме гроші та ключі. Йому також показали набір інструментів, які зі слів працівників міліції, затримані викинули в сміттєзбірник. Чи був затриманий у кайданках, він не пам`ятає. Затриманий хлопець казав, що приїхав до дівчини. З протокол огляду він ознайомився та в подальшому його підписав.
Окрім показів потерпілого, свідків, суд послався також на письмові докази без розкриття їх змісту:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 жовтня 2014 року;
- протокол огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_7 від 22 жовтня 2014 року з додатками фототаблиць;
- протокол огляду місця події, а саме території, що розміщена на 11-му поверсі біля сміттєзбірника по пр.. Гонгадзе, 3-а, від 22 жовтня 2014 року з додатками фототаблиць;
- протокол огляду місця події, за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 22 жовтня 2014 року з додатками фототаблиць;
- протокол огляду місця події, за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 22 жовтня 2014 року;
- протокол огляду місця події, а саме приміщення для збору сміття по пр.. Гонгадзе, 3-а, від 22 жовтня 2014 року з додатками фототаблиць;
- висновок експерта № 1067мб від 27 листопада 2014 року;
- висновок експерта № 57/тр від 5 грудня 2014 року з додатками фототаблиць;
- висновок експерта № 196тв від 20 листопада 2014 року з додатками фототаблиць;
- висновок експерта № 1130мб від 12 січня 2015 року з додатками ілюстративних таблиць;
- інші докази в їх сукупності.

Натомість, надаючи доказове значення показанням потерпілого, свідків, письмовим доказам у провадженні, суд повинен був ретельно з`ясувати, чи є належними та допустимими зібрані у справі докази, на які послався суд у вироку, як на докази, що викривають обвинувачених у вчиненні злочину.

Під час апеляційного розгляду під час дослідження доказів за клопотанням сторони захисту встановлено наступне.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції показав, що про крадіжку йому стало відомо 22 жовтня, коли він прийшов із зустрічі з хазяйкою квартири. Двері квартири були відкриті, було багато поліції і на вулиці, і на 15 поверсі. Біля дверей квартири в коридорі знаходились працівники міліції. Квартира не його, він її орендує, проте, він не заперечував, щоб працівники міліції оглянули місце пригоди. Згоду на огляд житла надавав він. Хазяйка знала, що квартиру відкрили, і не заперечувала щодо огляду квартири, дозвіл надавала також на огляд квартири. Хто вчинив крадіжку, він не бачив. На процесуальні моменти він не звертав увагу, як і на свідків. Ідентифікувати працівників поліції по посадах він не може, дозвіл зайти в квартиру запитували. В подальшому в квартиру заходили поліцейські, експерт, було людей 5-6, які зайшли разом з ним. Спочатку сторонніх осіб, які не пов`язані з правоохоронними органами не було, а потім приходили поняті, може хвилин через 30 хвилин, огляд квартири розпочався одразу після того, як він прийшов. Був експерт, який порошком мазав папери та інше, а так його попросили подивитись, що пропало. Він дивився, що пропало до приходу понятих. До приходу понятих ним було виявлено пропажу тільки грошей, потім карточки подивися, не згадав, що пропало. Картки весь час перебували в одному місці. Гроші і карточки перебували в одному місці. Карточки пропали не всі. Частина була, а потім показали йому «Козирну карту» - знижка, і магазин «М`ята». Особливої уваги він не звертав, щось йому показували, але що саме, точно сказати не може. Квартира однокімнатна, кухня і ванна. Коли він зайшов в квартиру, всі зайшли за ним, але бачити всіх він не міг, так як ходив каву варити, інші люди перебували в кімнаті, хтось був з ним. Понятих на той момент він не знав взагалі , і на даний час він з понятими незнайомий. Йому роз`яснив слідчий, що це поняті. Прозвучало, що запросили понятих, через хвилин 30 після того, як вони зайшли в квартиру. Він також бачив експерта. Чи були поняті при тих маніпуляціях, які робив експерт, йому здається, що не було, були люди в формі. Експерт робив все сам.
Обвинувачених він взагалі не бачив в той день, а якщо, навіть, і бачив, то не звертав уваги.

Свідок ОСОБА_16 під час апеляційного розгляду показала, що 22 жовтня 2014 року пограбували її сусідів. Вона була в своїй квартирі, почула шум в коридорі. Подивилась в вірне вічко та побачила, що якась особа здійснює певні маніпуляції з квартирою сусіда. Обличчя не бачила особи. Вона була одягнута в темний одяг. І це був не власник. Цю квартиру намагались неодноразово пограбувати. Вона з метою налякати намагалася подзвонити до сусідів на міський номер, але та особа не злякалась, продовжувала відкривати двері. Було чутно звуки ходження по коридору та вона чула звук «пшикання» балончику, та зрозуміла, що це крадіжка через те, що людина прислухалася до дверей, робили якісь маніпуляції. На поверсі грабіжників не було. ОСОБА_23 спочатку прислухалась до сусідніх дверей, тому вона зробила висновок, що це крадіжка. Вона боялась за своє життя, тому не вийшла до них. Потім вона пішла до сина, пояснила ситуацію, він дивився за коридором, а вона по телефону зателефонувала до поліції. Коли працівники міліції приїхали до будинку та підійшли до під`їзду, то вони їй подзвонили, і вона увесь час була з ними назвьязку. Зв`язок обірвався на тому, коли міліція затримувала когось на сходах. Вона не бачила, скількох і де саме затримували осіб, бо перебувала в квартирі. Син дивився у двірне вічко, і казав, що було три особи. Працівники поліції були з нею на зв`язку, коли вони підіймалися сходами, то затримали певних осіб. Потім вони сказали, що затримали двох осіб. Де саме і коли їх затримали, вона не знає, не бачила обличчя грабіжників, тому не могла нікого впізнати. Потім працівники міліції прийшли на поверх, заходили в квартиру потерпілих. Вони з сином в квартирі потерпілого не перебували та не заходили. В той день вона тільки надала покази. До них в квартиру зайшов працівник поліції і брав покази. Працівники поліції заходили до приміщення квартири потерпілого, її син не заходив. На її поверсі нікого не затримували, оскільки злочинці вже почали тікати, вони покинули вже тоді поверх. В них на поверсі немає тамбура і не було. Стосовно інших поверхів - десь є тамбури, десь нема. Поліцейські осіб запитували, вони сказали, що прийшли в гості до дівчини, але як з`ясувалось, такої в будинку немає. Потерпілого вона бачила, але до сусіда їх не викликали. Вона також до квартири потерпілого не заходила та не приймала участь в жодних процесуальних діях. Вона також не пам`ятає, чи бачила сусіда ОСОБА_24 із 118 квартири. Один із злочинців підходив до 118 квартири. Писали тоді декілька співробітників поліції. Документи, що писались в квартирі, вони читали. Також вона ходила у відділення міліції, де додатково їй ставили ще питання. Син нікуди ні на які поверхи не ходив.

Свідок ОСОБА_25 в суді апеляційної інстанції показав, що був дома за місцем проживання, сидів за комп`ютером. Мама його покликала, коли почула шум в загальному коридорі. Він підійшов до вхідних дверей, подивився у вічко та побачив, як хтось намагається зламати двері квартири сусіда. Одна особа намагалася відкрити двері, інша особа слухала біля дверей інших квартир, а третя стояла на сходах. Він почув звук, як при розпилюванні з балончика, а потім відкривали двері чимось металевим. Обличчя цих осіб він не бачив. Потім після того, як вони зламали замок, то вони зайшли в квартиру. Двоє зайшли до квартири, а третій стояв на сходах. Коли приїхала міліція, то третій підбіг до квартири і повідомив інших про це, після чого вони всі вибігли. Поліцію мама викликала. Ліфт і сходи знаходяться поруч, але з дверного вічка не видно ліфту і сходів. Після того, як особи побігли з квартири, він пішов на балкон і дивився на вулицю, побачив, як вийшли працівники міліції з якимось ящиком та двоє чоловіків. Потім працівники поліції піднялись на поверх. Він з мамою вийшли з квартири, а потім працівники міліції зайшли до них в квартиру та почали допит. Вони спілкувались з ним та мамою. Чи приймав він участь в якихось оглядах, не пам`ятає. Підписував протокол допиту. Після цього він нічого не підписував. Затриманих осіб йому показували, але він сказав, що не бачив їх облич та не може сказати, чи це ті особи, які були біля дверей.
Тамбури на поверхах закриті не на кожному поверсі. Десь відкриті, десь закриті. Стосовно третьої особи йому нічого невідомо. Йому також невідомо, де і кого затримали з осіб. Події краще пам`ятав під час розгляду справи в суді першої інстанції. Серед грабіжників дві особи були худощаві, третій міцної статури. Третю особу він бачив, вона бігала від сходинок до квартири. Стосовно одягу осіб наразі не пам`ятає. Протокол допиту він підписував в той же день вдома. Інші документи він підписував в районному відділку. На місці вдома, підписував тільки протокол допиту. Чи підписував інші документи, не пам`ятає. В присутності представників міліції він не заходив в квартиру сусіда, по поверхах не ходив, а перебував з мамою лише дома. Це пам`ятає чітко. Нікуди більше в той день їх не запрошували та ніде не розписувався. Чи перебував хтось з затриманих в кайданах в той день після затримання, йому невідомо.
Після пред`явлення свідку протоколі огляду місця події, відповідно до яких огляд проводився за його участю, свідок вказав, що в той день потерпілого не бачив. Події всі відбувалися десь об 11 годині дня, міліція приїхала за 7-10 хвилин. В протоколі огляду місця події огляд квартири - є його підпис на кожній сторінці. Однак, зазначені в протоколі події та фотокартки йому невідомі, ці обставини не відбувались в його присутності. Поліція його запрошувала, але він не ходив до квартири потерпілого, в цьому впевнений. Він просто стояв в коридорі і бачив, як оглядали квартиру. В його присутності потерпілого не було. Прихід потерпілого він не бачив. Обставини, які зазначені в документах, він бачив без потерпілого. В квартиру потерпілого не заходив. Прізвище « ОСОБА_26 » йому невідомо. Нікого з сусідів під час цих подій він там не бачив. Сусіда з квартири АДРЕСА_9 знає, але не пам`ятає, чи бачив сусіда в той день. В протоколі огляду місця події на 11 поверсі він поставив підпис на прохання працівників міліції. Він там не був. Один раз його допитували, чи приходив він до слідчого, не пам`ятає. Їх спочатку допитали, вони підписали і все. Документи, пов`язані з оглядом квартири і допитом міг підписувати одночасно.

Свідок ОСОБА_19 в суді апеляційної інстанції показав, що обвинувачених, потерпілого чи будь-кого інших, присутніх в залі судового засідання, не знає. Якого числа, не пам`ятає, але його запросили для огляду громадянина, який на даний час на екрані телевізора праворуч від нього ( ОСОБА_27 ). Він погодився. Біля будинку було одне чи два авто. ОСОБА_28 стояв біля автомобіля. На ньому були кайданки на руках за спиною. Працівники міліції стояли біля нього. Він не пам`ятає, чи тримали вони його. Далі вказаного громадянина обшукували, провіряли його кишені, добре пам`ятає, що працівники міліції дістали з кишені 4 купюри по 200 гривень, дістали також карточки, про які ОСОБА_28 сказав, що це не його, дістали із задньої правої кишені. За діями, коли працівник поліції обшукував ОСОБА_29 , спостерігав ще один свідок, помічник двірника на ім`я ОСОБА_30 . Його прізвища він ( ОСОБА_31 ) не пам`ятає. Коли ОСОБА_30 підійшов, сказати не може, він там допомагав іншій людині. Вони були разом. Однак, коли дістали у ОСОБА_29 кошти і картку, він ( ОСОБА_31 ), не пам`ятає, чи був там ОСОБА_30 . Працівник поліції склав акт, який вони підписали. Працівник міліції їм читав його, а також і він ( ОСОБА_31 ) сам особисто його читав. Чи роз`яснювали працівники поліції у формі чи у цивільному ОСОБА_32 його права, право в мовчати, право на адвоката, як у американських фільмах, він не пам`ятає. Чи клали якісь речі в конверт,не пам`ятає. Протокол він читав і погодився. Іншу особу при ньому не оглядали, оглядали тільки ОСОБА_33 . Проте, що ОСОБА_28 говорив, що йому підкинули речі, може сказати тільки те, що казав ОСОБА_28 , що карточка не його. Це він ( ОСОБА_31 ) точно запам`ятав. Чи застосовувалась фізична сила до ОСОБА_29 , чи смикали його, чи наполягали на тому, щоб він щось говорив, не пам`ятає. ОСОБА_28 пояснював, що картка не його, а гроші нічого не говорив. Він ( ОСОБА_31 ) тільки по слухах дізнався, що в будинку трапилась надзвичайна ситуація, дізнався під час події, і працівники міліції сказали, що ще одного, наче, спіймали, чи ще ловлять, щось таке, точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_20 показав, що вінвипадково став свідком подій в даній справі. Він був в ТОВ Маркеті по проспекту Правди, вийшов звідти, стояв курив, і в цей час працівники міліції попросили його бути свідком. В той час він не знав, кого саме затримали, не знав прізвищ. Більше нічого не бачив, нічого не знає. Подія, коли його попросили бути свідком, відбувалася на Гонгадзе 3-а, там один всього під`їзд, 16 поверховий будинок. Його покликали, сказали, що затримали певних осіб, підвели до машини. Коли саме це відбувалося: літом чи восени, не пам`ятає, але пам`ятає, що це, здається, було в першій половині дня і погода була не дуже хороша. Затриманих двох осіб підвели до авто, їх наче привели одночасно, і потім його запросили бути свідком. На момент, коли його запросили бути понятим, працівники поліції нічого йому не повідомляли і не поясняли з приводу, якої це події. Вже після цього між людьми говорили про затриманих. Він був свідком того, коли перед будинком перед ним стояло поліцейське авто, вивели осіб, покликали його, і він підійшов тому, що з поліцією краще не сперечатися. Працівники поліції в той час в одного із осіб (у того що був повніший) з задньої кишені дістали якусь картку. Коли працівники вилучали картку в особи, то здається на тій особі не було кайданок, точно не пам`ятає. Йому здається, що руки у затриманих були вільні, бо той, в кого вилучали карточку, опирався на багажник авто. Обвинувачений, у якого вилучали картку, від нього був на відстані 1-1.5 метрів, інший - був за метрів 2-3 м. від нього. Був присутній ще один свідок. Коли вони підійшли, він ( ОСОБА_34 ) не пам`ятає, чи слідчий зачитував права особам. Крім обвинувачених і слідчих біля них більше нікого не було. Про що говорив слідчий і з ким, він ( ОСОБА_34 ) не звертав уваги, йому все рівно було, що відбувалось. Біля дому може й хтось був, але поруч біля них нікого не було. Проблем з зором він не має, проте читати йому краще в окулярах. Без окулярів читати може, але це залежить від тексту і світла. В той день окулярів з ним не було. Коли закінчилася дія, він не пам`ятає, чи слідчий надавав йому слідчий читати будь-який протокол. Він не бачив, щоб складалися будь-які документи. Він не пам`ятає, чи надавали йому на підпис документи. Він був до кінця дії, нікуди не відлучався, після всього осіб посадили в авто поліцейських, а він пішов додому. Вся дія відбулася хвилин 15-20, недовго. Чи є особи, що на відеоконференцзв`язку, саме затриманими, не може сказати, не пам`ятає їх. Особа, в якої знайшли карточку, говорила, що то його картка. Що за картка, він не знає, йому її не показували, що далі з карточкою робили, не пам`ятає. Він не був ні в кого понятим. Працівники поліції запросили його бути свідком, свідком чого саме, працівники йому нічого не пояснювали, взяли його дані, і все. Чи ставив він підпис в кінці проведених дій, не пам`ятає. Він не казав слідчому, що не бачить без окулярів і протокол прочитати не може. Нічого він не читав, і ніхто йому нічого не зачитував. Показання, надані в суді першої інстанції, він пам`ятаю, теж саме казав. Може й підписав протокол, але не читав його. В Подільському суді його не запитували про те, що без окулярів він не може читати і протокол підписував, не читаючи. Показання, що зазначені у вироку суду, він не давав, оскільки він бачив тільки карточку, інших речей не бачив. Можливо, щось і підписував, якщо потрібно було, але точно не пам`ятає. Якби б ще щось діставали, він би побачив. Ніяких грошей і конверту він не бачив, помітив тільки картку і все, а чия вона, йому все одно. В оголошеному протоколі на ас. 29 в т. 2 є його підпис, на наступних аркушах теж є його підпис. Він не пам`ятає, чи чисті аркуші, чи ні, надавав йому слідчий на підпис. Події пам`ятає однаково, що тепер, що в суді першої інстанції. В суді першої інстанції він казав про карточку, бо більше нічого не бачив. Віг не впевнений, що особа, у якої вилучили картку, казала, що це його картка. Карточку бачив, то й про неї казав, що тут, що в Подільському суді, куди подівся той запис, він не знає.
Після прослуховування показань свідка, які він надавав в суді першої інстанції, свідок вказав, що впевнений в тому, що він бачив якусь карточку, коли витягували у одного із обвинувачених. Речей, крім карточки, він не бачив. В Подільському суді він казав про те, що бачив карточку. Він стверджує, що дійсно бачив, що якась особа вилучала карточку, яку саме, він не бачив, грошей ніяких не було.

Свідок ОСОБА_35 під час апеляційного розгляду показав, що до нього підійшов працівник міліції і попросив бути свідком. Він погодився. Його підвели до машини, на капоті якої лежали гроші та інструменти металічні. Він розписався в протоколі і все. Хто складав акт, він не пам`ятає. Вся процедура зайняла 10 хвилин. Біля автомобіля більше нікого не було,були він, ОСОБА_36 і працівники поліції. Один з обвинувачених стояв також біля машини, інший сидів в авто. Працівники поліції сказали, що ці особи обікрали квартиру. Одна з осіб постійно сиділа в машині на задньому сидінні авто, інших моментів він не пам`ятає. Другий стояв біля капоту авто. Чи були наручники на обвинувачених, він не пам`ятає. Працівники міліції сказали, що вони ті двоє затримані. При ньому ( ОСОБА_37 ) у даних осіб нічого не витягували з кишень, всі речі вже лежали на капоті, коли він підійшов. Чи роз`яснювались йому права, не пам`ятає. Також не пам`ятає, чи зачитували йому протокол. Підпис він свій ставив. Після цього він в інших документах не розписувався та нікуди його не водили, в підсобне приміщення не водили. Він лише розписався, і його відпустили. Впізнає ОСОБА_38 , який стояв біля автомобіля. При ньому жодні речі не вилучались, всі речі вже лежали на капоті. Що це за речі, він не знає, працівники міліції йому нічого не говорили та не пояснювали. Він перебував тільки біля автомобіля і нікуди більше не ходив.
При пред`явленні свідку протоколів огляду місця події за його участю, свідок вказав, що на цих документах розписувався. Однак, не пам`ятає, чи читали йому протоколи, чи ні, він лише розписався і все. При ньому жодних речей у осіб не вилучали, всі речі вже лежали на капоті автомобіля. В його ( ОСОБА_39 ) присутності, не відбувались слідчі дії, зазначені в протоколах. Машина стояла десь біля 7 метрів від під їзда, ні в який сміттєзбірник він не заходив. На документах підпис його, але він нікуди більше не ходив. Він лише стояв біля авто і підписав документи.
Він не пам`ятає, з яким проміжком часу вони з другим свідком - ОСОБА_36 підійшли, але підійшли вони з ОСОБА_22 точно не разом. Їм нічого одночасно не надавали. Коли він підійшов, всі речі буди на капоті.

Свідок ОСОБА_22 в суді апеляційної інстанції показав, що в жовтні 2014 року він гуляв з онукою біля дому. До нього підійшов представник міліції та попросив бути свідком. Підійшовши до автомобіля, він ( ОСОБА_36 ) побачив гроші і якісь інструменти. Він сам підходив до авто. З ОСОБА_40 вони неодночасно підійшли до автомобіля. Поліцейській сказав, що порахує гроші, і попросив його ( ОСОБА_36 ) розписатися за це. Ніяких інших осіб він не бачив. При ньому нікого не обшукували та ніхто нічого не діставав. Обвинувачених він не пам`ятає та не бачив. Чи хтось сидів в машині, не пам`ятає. Що поліцейський зробив з речами, які були на капоті, він не пам`ятає. Не пам`ятає, чи був свідок ОСОБА_41 , коли підписував складений акт. Акт він не читав, представник поліції також не проголошував йому акт. Він тільки підписав протокол і пішов далі гуляти з онукою. Від автомобіля до сміттєзбірника метрів 15. Він разом з поліцейським пішов до сміттєзбірника. Там поруч лежав ящик, про який сказали, що його знайшли. Його ( ОСОБА_42 ) просто підвели до сміттєзбірника, але при ньому нічого не діставали, лише розказали. Так, я гуляв з дружиною і онукою.
Після пред`явлення свідку протоколі огляду місця події, свідок вказав, що ці документи підписував, однак, інструменти та ящик він вперше побачив на лавочці. Працівники поліції сказали, що ці речі були знайдені в сміттєзбірнику і належали затриманим особам. При ньому тільки перераховували гроші на капоті.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 жовтня 2014 року вбачається, що 22 жовтня 2014 року о 13.10 год. слідчий ОСОБА_43 з використанням технічних засобів фіксації фотоапарат марки «Никон» прийняв усну заяву від ОСОБА_9 про те, що 22 жовтня 2014 року в період часу з 11 до 13 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , шляхом пошкодження врізного замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 , до якої таємно проникла та вкрала грошові кошти в сумі 2150 гн., чим спричинила матеріальну шкоду гр. ОСОБА_9 (ас. 1 т.2).

При цьому, матеріали справи містять заяву ОСОБА_9 про те, що він дає добровільну згоду на проведення огляду квартири АДРЕСА_7 (ас. 2 т.2).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з 13.20 до 14 год. з фототаблицями до нього, слідчий ОСОБА_43 на підставі повідомлення про квартирну крадіжку в присутності понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_25 за участю потерпілого ОСОБА_9 із застосуванням технічних засобів фотоапарата «Никон» оглянуто місце події - квартира АДРЕСА_11 . За результатами огляду вилучено 5 слідів пальців рук та частина циліндричного механізму зі слідами знаряддя зламу (ас. 3-16).

Згідно з протоколом огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з 14.50 год. до 15.20 год. з фототаблицями до нього, слідчий ОСОБА_43 в присутності понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_25 оглянув територію, яка розміщена на 11 поверсі біля сміттєзбірника в 16-поверховому будинку по пр.. Гонгадзе 3-а в м. Києві, під час якого виявлено та вилучено біля сміттєзбірника дві перчатки чорного кольору та ліхтарик синього кольору (ас. 17-21 т.2).

Як вбачається з протоколу огляду місця події 22 жовтня 2014 року з 14.30 до 15.10 год. з фототаблицею, слідчий ОСОБА_21 в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час поверхневого огляду останнього виявив та вилучив грошові кошти в сумі 1200 грн., з правої задньої кишені штанів картку «Клієнта «Метро» на ім`я ОСОБА_9 , картку «Козирная карта» та 91 грн. ОСОБА_6 ознайомлюватися з протоколом відмовився (ас. 22-25 т.2).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з 15.10 год. до 16 год., слідчий ОСОБА_21 в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_45 , за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час поверхневого огляду останнього з правої кишені куртки виявив телефон марки «Нокіа», ключі з чохлом, у внутрішній кишені куртки з правого боку виучено 2 ключа з магнітом, пристрій для відмикання вхідних дверей, з лівої внутрішньої кишені виявлено грошові кошти в сумі 2100 грн. Також з даної кишені було виявлено 113 грн.. З правої кишені штанів виявлено картку «Приватбанку». ОСОБА_7 ознайомлюватися з протоколом відмовився (ас. 26-28 т.2).

Згідно з протоколом огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з 15.40 до 15.55 год. з фототаблицями, слідчий ОСОБА_46 в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_45 здійснив огляд приміщення сміттєзбірника, розташованого в будинку 3-а по пр.. Гонгадзе, в м. Києві, під час якого виявлено та вилучена сумка чорного кольору, яка в присутності понятих була винесена на подвір`я, на лавку, яка розташована біля під`їзду. Під час огляду сумки виявлено та вилучено: мобільний телефон, чохол для підводної зйомки, розкладний ніж та плоскогубці, гайковий ключ, дві викрутки із жовтими руків`ями, із змінними насадками, стамеска, кусачки синього кольору, заточена насадка для викрутки, ключ шестигранної форми з руків`ям, циліндричний металевий предмет із різьбою, пара рукавичок чорного кольору (ас. 29-34 т.2).

Згідно з висновком експерта № 1067мб від 27 листопада 2014 року, на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2) та рукавички на праву руку (об`єкт № 3), наданих на дослідження, виявлено клітини та клітинні елементи з ядрами. На поверхні рукавички на праву руку (об`єкт № 1) та рукавички на ліву руку (об`єкт № 4), наданих на дослідження, виявлено клітини та клітинні елементи з деструктивними ядрами. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2) та рукавички на праву руку (об`єкт № 3), наданих на дослідження. Генетичні ознаки клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2) та рукавички на праву руку (об`єкт № 3) не збігаються між собою, та належать двом невідомим особам чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на праву руку (об`єкт № 1) та рукавички на ліву руку (об`єкт № 4) не встановлено (ас. 64-70 т.2).

З висновку експерта № 57/тр від 5 грудня 2014 року з фототаблицями до нього вбачається, що на частині циліндрового механізму замка, виявленому та вилученому під час огляду місця події від 22 жовтня 2014 року за адресою: АДРЕСА_12 , є сліди знаряддя зламу. Сліди знаряддя зламу, виявлені на частині циліндрового механізму замка, виявленому та вилученому під час огляду місця події від 22 жовтня 2014 року за адресою: АДРЕСА_12 , не придатні для ідентифікації. Сліди знаряддя зламу на частині циліндрового механізму замка, виявленому та вилученому під час огляду місця події від 22 жовтня 2014 року за адресою: АДРЕСА_12 , залишені знаряддям по типу наданого розсувного гайкового ключа з шириною граней робочої частини не менше 8 мм. Відповісти на питання щодо ідентифікації конкретного зразка знаряддя не виявилось можливим у зв`язку з тим, що окремих ознак, які б утворювали індивідуально-характерний комплекс, достатній для ідентифікації знаряддя, не виявлено. (ас.72-81 т.2).

Відповідно до висновку експерта № 196тв від 20 листопада 2014 року з додатками до нього, залишкова вартість чохла для фотоапарату для підводної зйомки, придбаного в січні 2013 року, станом на 22 жовтня 2014 року могла становити 396 грн. (ас. 85-89 т. 2).

Згідно з висновком експерта № 1130мб від 12 січня 2015 року з додатками до нього встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 . Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 збігаються з генетичними ознаками клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на праву руку (об`єкт № 3) та не збігаються з генетичними ознаками клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на праву руку (об`єкт № 3) та зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 складає 9,62х10~20. Тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше, ніж у 1 з 1,04x1019 осіб. Походження клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2) за рахунок підозрюваного ОСОБА_6 виключається.
Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 не збігаються з генетичними ознаками клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2) та на поверхні рукавички на праву руку (об`єкт № 3). Походження клітин та клітинних елементів на поверхні рукавички на ліву руку (об`єкт № 2) та на поверхні рукавички на праву руку (об`єкт № 3) за рахунок підозрюваного ОСОБА_7 виключається (ас. 93-101).

Аналізуючи та оцінюючи досліджені під час апеляційного розгляду докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в суді апеляційної інстанції не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

За змістом статтей 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.
Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.
При цьому, згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного мирно володіти своїм майном.
Конституцією України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. 2 ст. 30).
Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За змістом ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Як виняток ч. 3 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Тобто, законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, огляд квартири АДРЕСА_7 відбувався саме як огляд місця події після отримання інформації про крадіжку в цій квартирі та на підставі заяви ОСОБА_47 про дачу дозволу на проведення такого огляду, і такий дозвіл, як пояснив потерпілий, був узгоджений з господаркою квартири.
За таких обставин доводи сторони захисту про те, що огляд житла, в ході якого вилучено речові докази, проведено без дозволу слідчого судді, а тому протокол огляду квартири є недопустимим доказом, на думку суду, є безпідставним.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи сторони захисту про визнання вказаного протоколу недопустимим доказом у зв`язку з проведенням такого огляду з порушенням вимог КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.
Проте, як встановлено під час апеляційного розгляду з пояснень свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_48 , потерпілого ОСОБА_9 огляд квартири проводився з порушенням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, оскільки присутність понятих при здійсненні даної слідчої дії не була належним чином забезпечена. Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_49 вказав, що в квартиру не заходив, стояв в дверях квартири, що саме робив слідчий він не бачив. Потерпілого він також не бачив. Вказані показання свідка узгоджуються з показаннями потерпілого під час апеляційного розгляду, згідно яких хвилин через 30 після початку огляду працівниками міліції, з їх слів, були запрошені поняті, однак, він ( ОСОБА_50 ) їх не бачив.
Окрім того, відповідно до положень ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
З протоколу огляду місця події від 22 жовтня 2014 року року вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії слідчим проводилося фотографування за допомогою фотоапарату «Нікон».
Згідно з положеннями ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки, якими можуть бути, серед іншого, фото таблиці та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Разом з тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, вказані вимоги закону слідчим не дотримані. Фототаблиця, наявна в матеріалах кримінального провадження, виготовлена з порушенням вимог КПК України та не засвідчена підписами як слідчого, так і інших осіб, які брали участь у вилученні речей під час огляду місця події (ас. 9-16 т.2).
Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За таких обставин колегія суддів визнає протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року квартири АДРЕСА_7 , з фототаблицями недопустимими доказами. З урахуванням викладеного, колегією суддів також визнаються недопустимими доказами речові докази, вилучені під час вказаної слідчої дії, а також висновок експерта № 57/тр від 5 грудня 2014 року з фототаблицями до нього, як похідні від протоколу огляду місця події від 22 жовтня 2014 року, який визнаний колегією суддів недопустимим доказом.

Окрім того, з тих же підстав колегія суддів визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з фототаблицями до нього, слідчий ОСОБА_43 в присутності понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_25 оглянув територію, яка розміщена на 11 поверсі біля сміттєзбірника в 16-поверховому будинку по пр.. Гонгадзе 3-а в м. Києві, під час якого виявлено та вилучено біля сміттєзбірника дві перчатки чорного кольору та ліхтарик синього кольору; речові докази, вилучені на підставі вказаного протоколу огляду місця події, та висновок експерта № 1067мб від 27 листопада 2014 року, оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду з показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_48 , останній не був присутній при проведенні вказаної слідчої дії, а підписав протокол огляду місця події на прохання працівників міліції, які повідомили, що на 11 поверсі виявили рукавички.

Колегія суддів також визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з 15.40 до 15.55 год. з фототаблицями, відповідно до якого було проведено огляд приміщення сміттєзбірника, розташованого в будинку 3-а по пр.. Гонгадзе, в м. Києві, під час якого виявлено та вилучена сумка чорного кольору, в якій виявлено та вилучено: мобільний телефон, чохол для підводної зйомки, розкладний ніж та плоскогубці, гайковий ключ, дві викрутки із жовтими руків`ями, із змінними насадками, стамеска, кусачки синього кольору, заточена насадка для викрутки, ключ шестигранної форми з руків`ям, циліндричний металевий предмет із різьбою, пара рукавичок чорного кольору.
З показань допитаних під час апеляційного розгляду свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_45 вбачається, що вони не приймали участь під час проведення вказаного огляду, до приміщення сміттєпроводу не заходили, в їх присутності зазначені в протоколі речі не вилучались, а вони їх бачили вже на лавці біля під`їзду. Тобто, огляд даного підсобного приміщення проведений з порушенням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, а саме за відсутності понятих.

Окрім того, при складанні протоколу та фототаблиць до нього допущені порушення вимог ст. 105 КПК України, оскільки фототаблиці до протоколу огляду не оформлені відповідно до положень закону, а відтак, протокол огляду місця події сміттєзбірника - від 22 жовтня 2014 року та фототаблиці до нього є недопустимим доказами.
З урахуванням встановленого під час апеляційного розгляду, колегією суддів також визнаються недопустимими доказами речові докази, вилучені під час вказаної слідчої дії, а також висновок експерта № 1067мб від 27 листопада 2014 року, висновок експерта № 196тв від 20 листопада 2014 року з додатками до нього, як похідні від протоколу огляду місця події від 22 жовтня 2014 року, який визнаний колегією суддів недопустимим доказом.

Одночасно колегією суддів визнаються недопустимими доказами протокол огляду місця події 22 жовтня 2014 року з 14.30 до 15.10 год. з фототаблицею, відповідно до якого слідчий ОСОБА_21 в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час поверхневого огляду останнього виявив та вилучив грошові кошти в сумі 1200 грн., з правої задньої кишені штанів картку «Клієнта «Метро» на ім`я ОСОБА_9 , картку «Козирная карта» та 91 грн., та протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року з 15.10 год. до 16 год., відповідно до якого слідчий ОСОБА_21 в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_45 , за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час поверхневого огляду останнього з правої кишені куртки виявив телефон марки «Нокіа», ключі з чохлом, у внутрішній кишені куртки з правого боку виучено 2 ключа з магнітом, пристрій для відмикання вхідних дверей, з лівої внутрішньої кишені виявлено грошові кошти в сумі 2100 грн. Також з даної кишені було виявлено 113 грн.. З правої кишені штанів виявлено картку «Приватбанку», з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що фактично затримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбулося 22 жовтня 2014 року о 13 год., що випливає зі змісту протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину:
- від 22 жовтня 2014 року о 21.49 год., відповідно до якого моментом затримання ОСОБА_7 , згідно рапорту від 22 жовтня 2014 року інспектора ПС роти ПС Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, є 22 жовтня 2014 року о 13.00 год. (ас. 35-36 т.2),
- від 22 жовтня 2014 року о 23.30 год., відповідно до якого моментом затримання ОСОБА_6 , згідно рапорту від 22 жовтня 2014 року інспектора ПС роти ПС Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, є 22 жовтня 2014 року о 13.00 год. (ас. 38-40 т.2).
При цьому у протоколах огляду місця події від 22 жовтня 2014 року за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останні вказані, як підозрювані.
Згідно з вимогами КПК України затримання особи в порядку ст.. 208 КПК України є процесуальним актом, який офіційно ставить особу в становище підозрюваного. При цьому, про кожний випадок затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, негайно складається протокол із зазначенням підстав і мотивів затримання; року, місяця, дня і години затримання; осіб, які затримали підозрюваного; часу складання протоколу і результатів особистого обшуку; місце утримання підозрюваного, який оголошується підозрюваному, та йому роз`яснюються права і обов`язки, з`ясовується, чи бажає він мати захисника з моменту затримання, про що робиться відмітка в протоколі. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим, та його копія з переліком прав та обов`язків підозрюваного негайно вручається затриманому.
Відповідно до положень КПК України, постанови Кабінету міністрів України № 1363 від 28 грудня 2011 року (із змінами та доповненнями) «Про затвердження Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб», після фактичного затримання особи уповноважена службова особа суб`єкта подання інформації, яка здійснила затримання, негайно повідомляє за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги відповідному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Протягом години з моменту реєстрації повідомлення про затримання особи уповноважена службова особа центру з надання допомоги в установленому порядку призначає адвоката шляхом видання доручення для підтвердження його повноважень для надання такій особі безоплатної вторинної правової допомоги, копія якого із зазначенням реєстраційного номера повідомлення за допомогою факсимільного зв`язку, електронної пошти або через систему передається суб`єкту подання інформації та реєструється ним. Відмова затриманої особи від адвоката, призначеного центром з надання допомоги, повинна бути здійснена такою особою в присутності цього адвоката у формі письмової заяви, копія якої надсилається адвокатом до центру з надання допомоги.
Проте, як встановлено з матеріалів кримінального провадження, уповноважена службова особа, яка здійснила 22 жовтня 2014 року о 13 год. затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не забезпечила обвинуваченим у встановленому законом порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги, що є порушенням права на захист.
Окрім того, колегія суддів враховує, що ч. 1 ст. 237 КПК України регламентується порядок проведення огляду, а саме з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Проведення огляду чи обшуку особи цією нормою закону не передбачено. Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена особа може здійснити обшук затриманої особи, з дотриманням правил проведення слідчих дій та проведення обшуку. Однак, фактично обшук затриманих оформлений протоколами огляду місця події.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що під час проведення огляду місця події за участю ОСОБА_7 , в протоколі зазначені двоє понятих - ОСОБА_22 та ОСОБА_51 , які під час апеляційного розгляду вказали на те, що були присутні лише при огляді речей, які знаходились на капоті автомобіля, в їх присутності ні у кого нічого не вилучалось і ніхто нічого не діставав. При цьому свідок ОСОБА_51 в суді апеляційної інстанції вказав про те, що в його присутності слідчі дії, зазначені в протоколах, не відбувались.
Щодо проведення фактичного обшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , то колегія суддів зауважує, що з показань допитаних свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 під час апеляційного розгляду вбачається, що ОСОБА_6 на момент їх прибуття був у кайданках.
При цьому свідок ОСОБА_19 показав, що затриманого обшукували, перевіряли його кишені, добре пам`ятає, що працівники міліції дістали з кишені 4 купюри по 200 гривень, дістали також карточки, про які ОСОБА_28 сказав, що це не його, дістали із задньої правої кишені. Про те, що ОСОБА_28 говорив, що йому підкинули речі. ОСОБА_28 казав, що карточка не його.
Свідок ОСОБА_20 показав, що працівники поліції у одного із осіб (у того що був повніший) з задньої кишені дістали якусь картку. Він бачив тільки карточку, інших речей не бачив. Можливо, щось і підписував, якщо потрібно було, але точно не пам`ятає. Якби б ще щось діставали, він би побачив. Ніяких грошей і конверту він не бачив, помітив тільки картку і все, а чия вона, йому все одно.
Окрім того, при складанні протоколу огляду місця події за участю ОСОБА_6 та фототаблиць до нього допущені порушення вимог ст. 105 КПК України, оскільки фототаблиці до протоколу огляду не оформлені відповідно до положень закону.
Також з вказаних протоколів вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від ознайомлення та підпису відповідних щодо кожного з них протоколів.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 104 КПК України, якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу. Факт відмови особи від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови засвідчується підписом її захисника (законного представника), а у разі його відсутності - понятих.
Однак, з показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_45 понятих у вказаних слідчих діях вбачається, що в їх присутності такі події не мали місця, що свідчить про невідповідність викладених в протоколах огляду місця події обставинах фактичним обставинам, які відбувались на місці.
Згідно частин 1-3 ст. 87КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
Оскільки обшук ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проведений з грубим порушенням вимог КПК України, відтак, протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року за участю ОСОБА_6 та фототаблиці до нього та протокол огляду місця події від 22 жовтня 2014 року за участю ОСОБА_7 є недопустимими доказами, а вилучені під час обшуку ОСОБА_6 та визнані речовими доказами речі колегією суддів визнаються недопустимими доказами.

Враховуючи, що письмові докази у справі а тому, відповідно до положень ст.. 86 КПК України вказаний доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 жовтня 2014 року та заява ОСОБА_9 про те, що він дає добровільну згоду на проведення огляду квартири АДРЕСА_7 , не містять будь-яких даних щодо причетності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчинення крадіжки.

Що стосується показань потерпілого та свідків, допитаних у кримінальному провадженні, колегія суддів враховує наступне.

Так, потерпілий ОСОБА_9 надав покази, що очевидцем злочину не являється, обставини вчинення кримінального правопорушення йому невідомі, обвинувачених не бачив, а, якщо і бачив, то не звернув уваги на них.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_25 щодо вчинення крадіжки в квартирі АДРЕСА_7 , вказали, що облич осіб, які вчиняли крадіжку, вони не бачили, і чи є обвинувачені цими особами, сказати не можуть.

Показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_45 , як показання в суді першої інстанції свідка ОСОБА_18 двірника будинку АДРЕСА_5 , не містять будь-яких відомостей, які б доводили участь обвинувачених у вчиненні крадіжки, проте, підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також неможливість використання інших доказів.
Більш того, показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_45 спростовують показання свідка ОСОБА_21 щодо обставин проведення огляду обвинувачених.

Будь-якихінших доказів, які б були належними та допустимими, стороною обвинувачення не надано та в судовому засіданні таких даних не встановлено.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_6 про те, що під час досудового розслідування та в суді було порушено його право на захист у зв`язку з тим, що він не володіє українською мовою, оскільки не вивчав її. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні суду першої інстанції не заявляв про те, що не розуміє мови, якою велося провадження, та не заявляв клопотання про участь перекладача. В судовому засіданні суду першої інстанції інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 захищав захисник - адвокат ОСОБА_5 , який також будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв. Апеляційні скарги захисника та обвинувачених, в т.ч. й ОСОБА_6 , як і клопотання, подані ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду, написані українською мовою. Окрім того, з моменту народження по теперішній час ОСОБА_6 проживає в Україні є громадянином України. В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 давав пояснення, відповідав на питання суду, не посилаючись на те, що він не розуміє української мови.
За таких обставин колегія суддів вважає неспроможними посилання ОСОБА_6 на порушення його права на захист, яке полягає у тому, що не була забезпечена участь перекладача.

Окрім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що їм не було повідомлено про підозру, оскільки зі змісту ухвали при обрання в суді першої інстанції 24 жовтня 2014 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою кожному з обвинувачених вбачається, що 23 жовтня 2014 року обвинуваченим повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і жоден з них під час розгляду вказаних клопотань не заперечував зазначених обставин (ас. 43-49 т.2).
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів зважає на положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, чи на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, на думку колегії суддів, у кримінальному провадженні не встановлені достатні, допустимі та беззаперечні докази для доведення винуватості обвинувачених в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і з урахуванням вимог КПК України вичерпані можливості їх отримати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 185 КК України, в суді і вичерпані можливості їх отримання, апеляційна скарга із змінами захисника та обвинувачених в цій частині підлягає до задоволення.

Враховуючи, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, колегія суддів вважає необхідним скасувати запобіжний захід кожному з обвинувачених, звільнивши їх з-під варти в залі суду.

Що стосується заяви ОСОБА_14 про повернення застави, яка обґрунтована тим, що відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року нею була внесена застава, як гарантії процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , в розмірі 36540 грн., які знаходяться на депозитному рахунку Апеляційного суду м. Києва, а вироком Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід на тримання під вартою, та прийнято рішення про повернення застави, яку їй не повернули, колегія суддів вважає, що за відсутності оригіналів або належним чином посвідчених копій документів на підтвердження вказаних обставин, заява ОСОБА_14 підлягає розгляду в суді першої інстанції, де знаходяться відповідні докази на підтвердження зазначених в заяві обставин, в порядку ст. 537-539 КПК України.

Керуючись ст.. 376, 404, 405, 407, 417 КПК України,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги зі змінами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожного - за ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожному скасувати, звільнивши їх з-під варти в залі суду.

Рекомендувати суду першої інстанції вирішити питання про повернення застави заставодавцям в порядку ст.. 537, 539 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

________________________ __________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3