КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/2968/18Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/664/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаряОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,
захисниківОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста с. Шарнопіль Монастирищинського району Черкаської області, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000041, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України.
У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КІІК України, у ньому викладені фактичні обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, зазначена його правова кваліфікація та сформульоване висунуте ОСОБА_10 обвинувачення.

З позиції прокурора, безпідставним є висновок суду про неконкретність та неповноту сформульованого обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті зазначено дані про подію кожної з інкримінованих ОСОБА_7 дій, а саме час, місце, спосіб, форму вини, мотив і мету вчиненого злочину.

Крім цього, обвинувальний акт містить посилання на норми законодавства, які регламентують порядок здійснення містобудівної діяльності, посилання на повноваження відповідних органів місцевого самоврядування, керівником якого є ОСОБА_7 , чим підтверджується наявність у нього реальної можливості, використовуючи своє службове становище, сприяти укладенню договору суборенди земельної ділянки та забезпечити не притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за виявлені недоліки під час забудови цієї ділянки. При цьому, неможливо більш точно конкретизувати характер дій, які мав вчинити ОСОБА_12 та яка саме відповідальність загрожувала ОСОБА_11 , оскільки за встановленими досудовим розслідуванням обставинами ці дії ОСОБА_7 мав вчинити після одержання всієї суми неправомірної вигоди.

Не погоджується також з висновками суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК через те, що в ньому вказано про отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США, що не є особливо великим розміром. За доводами прокурора, злочин, передбачений ч.4 ст.368 КК, вважається закінченим з моменту отримання хоча б частини обумовленої суми хабара або оголошення службовою особою прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі. Таким чином, органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого.

Водночас, апелянт вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору з наведених підстав, вдався до оцінки суті висунутого обвинувачення, чим фактично вийшов за межі повноважень на стадії підготовчого судового засідання.

За наведених обставин висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, вважає таким, який не відповідає фактичним обставинам провадження.

За результатами апеляційного перегляду просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисників, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, до Васильківського міськрайонного суду Київської області для судового розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000041 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.
Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт у даному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а висунуте обвинувачення є неконкретним, чим порушено право обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим прийняв рішення про повернення обвинувального акта прокурору.
За висновками суду, обвинувальний акт не містить необхідних відомостей про подію кожної з інкримінованих ОСОБА_7 дій, а саме час, місце, спосіб, форму вини, мотив і мету вчиненого злочину. Не зазначено, чи міг, в силу свого службового становища, ОСОБА_7 забезпечити укладення договору суборенди земельної ділянки.
Крім цього, в обвинувальному акті не вказано де, коли і при яких обставинах ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, оскільки зазначається про отримання ним коштів у сумі 300 доларів США, що не є особливо великим розміром.
Також, за висновками суду, в обвинувальному акті не конкретизовано характер дій ОСОБА_7 , як начальника відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради, щодо сприяння в укладенні договору суборенди, а також щодо не притягнення до відповідальності, яка могла загрожувати ОСОБА_11 .
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону не відповідають фактичним обставинам провадження, з огляду на наступне.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акта, наряду з вичерпним переліком документів, додається також реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складений слідчим у відповідності до вимог ст.291 КПК України, затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій усіх обвинувачених з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і наданий до суду з додатком документів, визначених законом.

Колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора та захисників про те, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки правильності висунутого обвинувачення та його суті, правильності кваліфікації дій обвинуваченого, що є предметом судового розгляду.

Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню. Тому посилання суду на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 з огляду на розмір отриманої неправомірної вигоди, відсутність детального опису його службових повноважень і дій, які він мав можливість вчинити на користь ОСОБА_11 , не може бути безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки цим самим суд на стадії підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки висунутого обвинувачення, що має здійснюватися під час судового розгляду кримінального провадження.

З наведених підстав суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону не відповідає фактичним обставинам провадження та є передчасним.

Оскільки суд першої інстанції, ухваливши рішення про повернення обвинувального акта прокурору, припустився порушень вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу суду та призначає у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000041 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України, скасувати, та призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4