Справа № 699/310/18
ВИРОК
27 грудня 2018 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Моринці, Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:
- 29.05.2009 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 31.12.2010 року з Старобабанівської виправної колонії Черкаської області №92, постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області 24.12.2010 року ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення, невідбутий строк 10 місяців 12 днів;
- 26.09.2012 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.194, ч.2 ст.28-90, ст.69, ст.70 до позбавлення волі на строк 4 роки, на підстав ст.71 КК України приєднати частково невідбутий строк 6 місяців позбавлення волі за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.05.2009 року та остаточно визначити до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі в виправній колонії середнього рівня безпеки для раніше судимих, 17.10.2012 року звільнено рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 09.11.2015 року ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення з невідбутим покаранням 1 рік 2 дні,
у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.162 КК України, суд -
ОСОБА_5 , 24 січня 2018 року у нічний час доби, точного часу не встановлено, повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу віконного скла, через віконний отвір, проник до будинку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , звідки викрав електродриль марки «SOMA» вартістю 364,00 гривні, болгарку марки «FERM» вартістю 586,00 гривень, 8 л горілки марки «Чернігівська» вартістю 30,00 гривень за 1 л, загальною вартістю 240,00 гривень; 5 кг цукру вартістю 12 гривень 10 копійок за 1 кг, загальною вартістю 60 гривень 50 копійок; 2 л олії вартістю 20,00 гривень за 1 л, загальною вартістю 40,00 гривень. З викраденим майном ОСОБА_5 залишив територію домоволодіння, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1290,5 гривень.
Він же, повторно 29 січня 2018 року у нічний час доби, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, через вхідні двері, проник до підсобного приміщення домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , звідки викрав алюмінієвий казан об`ємом 80 л вартістю 285,00 гривень. З викраденим майном ОСОБА_7 залишив територію домоволодіння, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 285,00 гривень.
Так, він же, повторно 16 лютого 2018 року, близько 22 години 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, через вхідні двері, проник до будинку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , звідки викрав 20 листів металопрофілю розмірами 2x1,17 м вартістю 5068,00 гривень та мікрохвильову піч «Skarlett» вартістю 831,00 гривня. З викраденим майном ОСОБА_5 залишив територію домоволодіння, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 5899,00 гривень.
Так, він же, 17 лютого 2018 року близько 01 години 11 хвилин, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність житла особи, що передбачене ст.30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою переховування, без згоди власника володіння ОСОБА_8 , через хвіртку незаконно проник на подвір`я останньої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та у подальшому шляхом демонтажу віконної шибки, через віконний отвір, незаконно проник до приміщення будинку, розташованого на цьому подвір`ї, чим порушив недоторканність володіння потерпілого як власника.
Так, він же, повторно 17 лютого 2018 року, у нічний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у будинку за АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 , куди незаконно проник шляхом демонтажу віконного скла, через віконний отвір, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, перебуваючи вже у будинку, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає викрав чоловічу куртку, чорного кольору з матеріалу схожого на шкіру, 48 розміру, марки «Angel» вартістю 630 гривень; ноутбук «Lenovo» модель «IdeaPad Z575» вартістю 3049 гривень; портативну колонку вартістю 91 гривня; рюкзак чорного кольору вартістю 118 гривень; кабель подовжувач для телевізора вартістю 42 гривні; сумку для ноутбука чорного кольору вартістю 146 гривень; комп`ютерну мишку марки «Havit» вартістю 56 гривень; ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 50 см вартістю 175 гривень; чоловічий срібний перстень вартістю 238 гривень. Завдавши потерпілій матеріальних збитків на суму 4545 грн.
Так, він же, повторно 17 лютого 2018 року, у нічний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив браму гаражного приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_4 , звідки викрав електродриль марки «Рубин» вартістю 484 гривень та велосипед марки «Ардіс» модель «Либідь» вартістю 1710 гривень, які належать ОСОБА_8 . Завдавши ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2194 грн.
Приймаючи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.162 КК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів зібраних органом досудового розслідування, а рахує за необхідне дослідити їх лише в частині дати вчинення крадіжки з будинку ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що інкриміновані йому два епізоди крадіжки з будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 24.01.2018 та 27.01.2018 року він вчиняв лише 24.01.2018 року, тобто він згідний з переліком викраденого майна у ОСОБА_6 , а саме; електродриль марки «SOMA» вартістю 364,00 гривні, болгарку марки «FERM» вартістю 586,00 гривень, 8 л горілки марки «Чернігівська» вартістю 30,00 гривень за 1 л, загальною вартістю 240,00 гривень; 5 кг цукру вартістю 12 гривень 10 копійок за 1 кг, загальною вартістю 60 гривень 50 копійок; 2 л олії вартістю 20,00 гривень за 1 л, загальною вартістю 40,00 гривень, але вказує, що він його викрадав лише 24.01.2018 року і наступну крадіжку з вказаного будинку він вчинив лише 29.01.2018 року.
Враховуючи, що в судовому засіданні стороною обвинувачення було вказано, що даний епізод інкримінувався обвинуваченому лише з його слів, інших доказів вчинення ОСОБА_5 крадіжки саме 27.01.2018 року суду не було надано, а в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що все майно, викрадення якого інкримінується йому 24.01.2018 року та 27.01.2018 року він викрав за один раз, а саме 24.01.2018 року тому суд вважає за необхідне за епізодом крадіжки 27.01.2018 року з будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_5 виправдати.
Щодо позиції сторони захисту, зокрема захисника ОСОБА_4 , про визнання неправильною кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України, та перекваліфікації їх на ч.2 ст.185 КК України, в зв`язку з невстановленням органами досудового слідства об`єму двигуна скутербайку «VIKING», який викрав обвинувачений, оскільки на думку захисту, саме ця обставина вказує на те, що органами досудового слідства не доведено, що його підзахисний здійснив саме угон транспортного засобу, а не викрав річ. Крім того адвокат ОСОБА_4 зазначив, що під час досудового слідства його підзахисному в порушення ст.290 КПК України, не було вручено обвинувальний акт з реєстром матеріалів до нього, що на його думку також порушує право на захист ОСОБА_5 . Враховуючи викладене просить суд у вказаній частині обвинувачення визнати докази недопустимими.
Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України - суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст.86 КПК України - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Враховуючи вищевикладене та те, що можливі допущені порушення слідчим ст.290 КПК України не можуть впливати на допустимість доказів, отриманих під час досудового слідства, оскільки вони були визнані обвинуваченим в судовому засіданні, як і фактично визнані всі обставини, зазначені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 , так як обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнавав і щиро каявся, що було судом беззаперечно встановлено, суд приходить до висновку, що докази отримані під час судового розгляду відповідають вимогам ст.ст.85, 86 КПК України є допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку встановленому цим Кодексом.
Щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.289 КК України, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до наступного:
Відповідно до ст.289 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою.
Тобто, об`єктом цього злочину може бути транспортний засіб, який міститься в переліку, даному у примітці до ст.289 цього Кодексу: всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
ОСОБА_5 інкриміновано незаконне заволодіння скутербайком, тобто мопедом. Під час досудового слідства та під час судового розгляду судом не встановлено робочий об`єм двигуна мопеда.
Для того, щоб визначитись, чи є цей транспортний засіб предметом злочину за ст.289 КК України, слід виходити з термінів, визначених у п.1.10. Правил дорожнього руху України, де зазначено наступне: велосипед - транспортний засіб, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.
Відповідно до роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки до ст. 286 КК, ч.7 ст.121 КпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правил).
Згідно з визначенням, закріпленим у Примітці до статті 286 КК України, під транспортними засобами в цій статті та статтях 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
Як передбачено спеціальною правовою нормою пункту 1.10 Правил, механічним транспортним засобом вважається транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Виходячи з наведеного, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас, для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.
Тобто будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.
Виходячи з наведеного, мопед також є транспортними засобами, оскільки приводиться в рух з допомогою двигуна, а тому може бути об`єктом посягання за ст.289 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України вірно.
Виходячи з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло; за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, за ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до житла особи, за ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який характеризуються за місцем утримання посередньо.
В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин суд не вбачає.
Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченого ОСОБА_5 ст.69 КК України не вбачається.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому основні та додаткові покарання за кожний злочин окремо та по сукупності злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, незважаючи на наявність обставин, що пом`якшують його відповідальність, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні йому покарання у вигляді реального позбавлення волі.
Судові витрати в розмірі відсутні.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 373 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України - у виді двох років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.162 КК України - у виді двох років обмеження волі;
-за ч.2 ст.289 КК України у виді п`ять років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 п`ять років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 20.02.2018 року. Строк тримання під вартою обвинуваченого зарахувати в строк відбування покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Речові докази по справі, а саме: металопрофіль, скутербайк китайського виробництва «VIKING», які передано на зберігання власнику ОСОБА_6 залишити за належністю, чоловіча шкіряна куртка, електрична дриль «Рубин ДУ 1100», рюкзак чорного кольору з малюнком павука білого кольору, портативна колонка срібного кольору з написом на лицевій панелі «WSTRE model NO: WS-250», HDMI - кабель чорного кольору, ноутбук «Lenovo» модель «IdeaPad Z575», сумка чорного кольору призначена для транспортування ноутбука, комп`ютерна лазерна USB мишка «Havic» model «HV-M8000», чоловічій перстень, ланцюжок з металу жовтого кольору передано на зберігання ОСОБА_8 залишити за належністю; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 передано на зберігання власнику ОСОБА_10 - залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області учасниками процесу на протязі 30 діб, а обвинуваченим ОСОБА_5 в такий же строк з часу отримання копії вироку.