№ 207/1674/18
№ 1-кп/207/378/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0000003 від 16.05.2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кірпильська, Краснодарського краю, Усть-Лабінського району, Російська Федерація, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених частинами 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2018 року до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_8 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту відносно нього прокурору Дніпродзержинської місцевої прокуратури згідно з ч.3 п.3 ст.314 Кримінально-процесуального кодексу України як такого, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 Кримінально-процесуального кодексу України.
В обґрунтування свого клопотання обвинуваченим зазначено, що наданий до суду обвинувальний акт складений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якого обвинувальний акт має містити як окремі розділи - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті, який було вручено ОСОБА_8 , не наведено відомостей, які свідчать про його обізнаність при підписанні актів прийому-передачі робіт про їх невиконання в повному обсязі або частково, що свідчить про умисність дій обвинуваченого, тобто про наявність суб`єктивно сторони складів злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується. По епізодам ст.191 частинами 2,3,4,5 КК України не описано суб`єктивну сторону - тобто мету та мотив вчинення злочинів; об`єктивну сторону а саме обставин обернення ним грошових коштів на свою користь; обвинувачення в цій частині неконкретизоване та містить численні протиріччя. По епізодам ст. 366 ч.1 КК України обвинувальний акт не містить посилання на те, в силу положень яких актів (наказів, статутів тощо) до його повноважень, як директора ТОВ «Київська Русь» входило безпосереднє складання актів за договорами. Також у клопотанні обвинувачений зазначив про те, що досудове розслідування проведено неповно, не об`єктивно, без врахування висновку судового будівельного експерта № 2731-17 від 27.12.2017 року, що має істотне значення, та обвинувальний акт складено та затверджено передчасно. Під час досудового розслідування не було добуто жодних доказів про вчинення ним інкримінованих злочинів та його звинувачення є безпідставним.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та, вислухавши думку учасників судового провадження, прокурора ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволенні клопотання, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити клопотання, захисника ОСОБА_7 , підтримавшого клопотання обвинуваченого, представника потерпілого ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а обвинувальний акт необхідно повернути прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В судових рішенням Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено:
- в рішенні від 26.06.2008 у справі «Ващенко проти України»: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)»;
- в рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії»: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення»;
- в рішенні від 09.10.2008 у справі «Абрамян проти Росії»: «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Згідно вимог п. 13 ч. 1 ст. 3 Кримінально-процесуального кодексу України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Враховуючи вищенаведені приписи національного та міжнародного законодавства, а також практики Європейського суду з прав людини, суд вважає, що обвинувальний акт має суттєві недоліки при викладенні фактичних обставин злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , та формулювання обвинувачення.
Зокрема, суб`єктивна сторона складів всіх злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , характеризується прямим умислом.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованих дій діяв з прямим умислом, оскільки, підписуючи акти про виконання робіт згідно з договорами, укладеними між ДП «Бар`єр» та ТОВ «Київська Русь», він достовірно знав про невиконання в повному обсязі чи частково робіт.
Між тим, в обвинувальному акті не зазначено обставин, встановлених під час досудового розслідування згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України (дати, часу, місця, способу), які достовірно свідчать про обізнаність директора ТОВ «Київська Русь» в тому, що роботи за вказаними в обвинувальному акті договорами між ДП «Бар`єр» та ТОВ «Київська Русь» не виконані або виконані не в повному обсязі.

Тобто, обвинувальний акт не містить описання суб`єктивної сторони складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу злочинів, передбачених частинами 2,3,4,5 ст. 191 КК України, є корисливий мотив.
Проте, обвинувальний акт взагалі не містить зазначення встановленого під час досудового розслідування згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України мотиву вчинення злочинів, передбачених частинами 2,3,4,5 ст. 191 КК України, тобто описання суб`єктивної сторони складу вказаних злочинів.
Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу вказаних злочинів є наявність корисливої мети. Та дії особи можуть бути кваліфіковані як заволодіння чужим майном у великих розмірах за ч. 4 ст. 191 КК України та особливо великих розмірах за ч. 5 ст. 191 КК України лише за наявності обставин, які свідчать про умисел вчинити такі дії саме у великому чи особливо великому розмірі.
Між тим, обвинувальний акт не містить зазначення встановленої під час досудового розслідування згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України мети вчинення злочинів, передбачених ч. 4 та ч. 5 ст. 191 КК України, саме у великому та особливо великому розмірах, тобто описання суб`єктивної сторони складу вказаного злочину.
Також, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 при описанні фактичних обставин злочинів, передбачених частинами 2,3,4,5 ст. 191 КК України, та формулювання обвинувачення, не містить встановлених під час досудового розслідування обставин (дати, часу, способу, місця) згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, які можуть бути розумно витлумачені як такі, що свідчать про заволодіння саме ОСОБА_8 та оберненням ним на свою користь бюджетних коштів.
Так, в обвинувальному акті зазначені лише дати та номери платіжних доручень, згідно з якими грошові кошти, що згідно з обвинуваченням є предметом злочинів, передбачених частинами 2,3,4,5 ст. 191 КК України, були перераховані ДП «Бар`єр» на рахунок ТОВ «Київська Русь». Однак, обвинувальний акт не містить зазначення дати, часу, місця, способу заволодіння цими грошовими коштами обвинуваченим ОСОБА_8 , тобто обвинувальний акт не містить описання об`єктивної сторони складів злочинів, передбачених частинами 2, 3,4, 5 ст. 191 КК України.
Крім того, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 при описанні фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, та формулювання обвинувачення, зазначено: «Таким чином, 05.12.2016 та 29.12.2016… директор товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Русь» ОСОБА_8 …заволодів бюджетними коштами на загальну суму 151 000 грн., які 05.12.2016 року та 29.12.2016року безпідставно перераховані державним підприємством «Бар`єр» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Русь», відкритого в ПАТ «Апекс-Банк» в м. Києві, згідно платіжного доручення №121 від 28.11.2016р. та згідно платіжного доручення №275 від 28.12.2016…»

Отже, з обвинувального акту вбачається, що по епізоду обвинувачення за ч. 2 ст. 191 КК України під час досудового розслідування встановлено, що заволодіння грошовими коштами відбувалося в два етапи 05.12.2016 року та 29.12.2016 року.

Однак, обвинувальний акт не містить вказівки щодо сум грошових коштів, які були перераховані саме 05.12.2016 року, а які 28.12.2016 року. Крім того, з обвинувального акту не вбачається, як встановлено під час досудового розслідування, чи було об`єднано діяння єдиним умислом.

Наведене свідчить про неконкретність обвинувачення як в частині об`єктивної сторони, так і в частині суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

При описанні фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та формулювання обвинувачення зазначено: «За результатами виконання договору №21-16 від 09.12.2016 між ДП «Бар`єр», в особі виконуючого обов`язків директора ОСОБА_9 та ТОВ «Київська Русь», в особі директора ОСОБА_8 , складений та підписаний акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на загальну суму 30 567,6 грн. та акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на загальну суму 168 391,2 грн. Таким чином, 23.12.2016 та 29.12.2016… директор ТОВ «Київська Русь» ОСОБА_8 повторно …заволодів бюджетними коштами на загальну суму 87 856,10 грн, які 23.12.2016 року та 29.12.2016 безпідставно перераховані ДП «Бар`єр» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ТОВ «Київська Русь», відкритого в ПАТ «Апекс-Банк» в м. Києві, згідно платіжного доручення №278 від 28.12.2016 та згідно платіжного доручення №217 від 19.12.2016…»

Отже, з обвинувального акту вбачається, що по епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 191 КК України під час досудового розслідування встановлено, що заволодіння грошовими коштами відбувалося в два етапи 23.12.2016 року та 29.12.2016 року.

Однак, обвинувальний акт не містить вказівки щодо сум грошових коштів, які були перераховані саме 23.12.2016 року, а які 28.12.2016 року, а також того, в якому саме розмірі відбулося заволодіння бюджетними коштами у кожну із вказаних дат, що має істотне значення також з огляду на те що згідно з обвинуваченням загальна сума виконаних робіт згідно з актами становила 198 958, 6 (що на 111 102,70 грн. більше розміру збитків). Не зазначено і встановлених під час досудового розслідування дат складання та підписання актів №№1,1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року (що згідно з обвинуваченням є способом заволодіння бюджетними коштами)

Також з обвинувального акту не вбачається, як встановлено під час досудового розслідування, чи було об`єднано це діяння єдиним умислом.

Наведене свідчить про істотну неконкретність обвинувачення як в частині об`єктивної сторони, так і в частині суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 при описанні фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та формулювання обвинувачення, зазначено: «Згідно умов договору №26-16 від 19.12.2016 між ДП «Бар`єр», в особі виконуючого обов`язків директора ОСОБА_9 та ТОВ «Київська Русь», в особі директора ОСОБА_8 , 21.12.2016 складений та підписаний акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на загальну суму 101 064 грн. та 27.12.2016 складений та підписаний акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на загальну суму 328 800 грн.
…Таким чином, 28.12.2016 та 29.12.2016 р. директор ТОВ «Київська Русь» ОСОБА_8 повторно …заволодів бюджетними коштами на загальну суму 374 342,35 грн, які 28.12.2016 року та 29.12.2016 безпідставно перераховані ДП «Бар`єр» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ТОВ «Київська Русь», відкритого в ПАТ «Апекс-Банк» в м. Києві, згідно платіжного доручення №271 від 26.12.2016 та згідно платіжного доручення №277 від 28.12.2016…»

Отже, з обвинувального акту вбачається, що по епізоду обвинувачення за ч. 4 ст. 191 КК України під час досудового розслідування встановлено, що заволодіння грошовими коштами відбувалося в два етапи 28.12.2016 року та 29.12.2016 року.

Однак, обвинувальний акт не містить вказівки щодо сум грошових коштів, які були перераховані саме 28.12.2016 року, а які 29.12.2016 року, а також того, в якому саме розмірі відбулося заволодіння бюджетними коштами у кожну із вказаних дат, що має істотне значення також з огляду на те, що згідно з обвинуваченням загальна сума виконаних робіт згідно з актами становила 429 864 (що на 55 521,65 грн. більше розміру збитків).

Не вбачається з обвинувального акту, як встановлено під час досудового розслідування, чи було об`єднано це діяння єдиним умислом.

Наведене свідчить про істотну неконкретність обвинувачення як в частині об`єктивної сторони, так і в частині суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

При викладенні фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в обвинувальному акті зазначено: «За результатами виконання договору №25-16 від 19.12.2016 між державним підприємством «Бар`єр», в особі виконуючого обов`язків директора ОСОБА_9 та ТОВ «Київська Русь», в особі директора ОСОБА_8 , складений та підписаний акт №2 здачі - приймання виконаних вишукувальних робіт від 26.12.2016 на загальну суму 35 006,98 грн., в якому зазначені відомості про виконані інженерно геологічні вишукування та топографічна зйомка на об`єкті: Складання проектної вишукувальної документації щодо ліквідації аварійної ситуації та здійснення протиерозійних робіт на хвостосховищі «Сухачівське» (Перший етап польові бурові роботи) та акт №2/1 на проектні та вишукувальні роботи від 27.12.2016 на загальну суму 473 033,02 грн., в якому зазначені відомості про виконану проектно вишукувальну документацію по ліквідації аварійної ситуації та здійснення протиерозійних заходів на хвостосховищі «Сухачівське».

…28.12.2016 та 29.12.2016… директор ТОВ «Київська Русь» ОСОБА_8 , повторно… заволодів бюджетними коштами на загальну суму 508 040 грн., які безпідставно перераховані ДП «Бар`єр» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Київська Русь», відкритого в ПАТ «Апекс-Банк» в м. Києві, згідно платіжного доручення №270 від 26.12.2016 та згідно платіжного доручення №276 від 28.12.2016…».

Отже, з обвинувального акту вбачається, що по епізоду обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України під час досудового розслідування встановлено, що заволодіння грошовими коштами відбувалося в два етапи 28.12.2016 року та 29.12.2016 року.

Однак, обвинувальний акт не містить вказівки щодо сум грошових коштів, які були перераховані саме 28.12.2016 року, а які 29.12.2016 року, а також того, в якому саме розмірі відбулося заволодіння бюджетними коштами у кожну із вказаних дат.

Не вбачається з обвинувального акту, як встановлено під час досудового розслідування, чи було об`єднано це діяння єдиним умислом.

Наведене свідчить про істотну неконкретність обвинувачення як в частині об`єктивної сторони, так і в частині суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті при описанні фактичних обставин злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, та формулювання обвинувачення, взагалі не наведено нормативних актів (наказів, Статуту тощо), в силу яких до посадових обов`язків директора ТОВ «Київська Русь» входило безпосередньо складання актів здачі-приймання послуг, актів надання послуг (які зазначені як предмет злочинів, передбачених ст. 366 ч. 1 КК України).
Також, відповідно до ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Конструкція вказаної норми свідчить про те, що в обвинувальний акт повинен містити два окремих розділи виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Між тим, в істотне порушення наведених вимог КПК України обвинувальний акт не містить відокремлених формулювання обвинувачення та викладення фактичних обставин кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.
За таких обставин суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, містить численні протиріччя, внаслідок яких порушено право ОСОБА_8 на захист, суд вважає неможливим призначення обвинувального акту до розгляду по суті, оскільки це матиме наслідком продовження порушення права обвинуваченого на захист, яке фактично буде здійснюватися від обвинувачення, викладеного з явними і чисельними порушеннями, що унеможливлює забезпечення основоположного права ОСОБА_8 на справедливий суд та є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Інші доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені у клопотанні, на думку суду, не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акту прокурору, а підлягають перевірці під час судового розгляду кримінального провадження.
Після повернення обвинувального акта прокурору зазначені в мотивувальній частині ухвали суду недоліки обвинувального акта повинні бути усунені протягом розумного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 16.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2,3,4,5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, - повернути прокурору Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, для усунення, вказаних у мотивувальній частині ухвали, недоліків.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційногго суду через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3