Справа № 495/5049/14-к
Номер провадження:1-кп/521/5/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника служби у справах дітей Одеської міської Ради ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси, знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_18 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_19 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 27, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_20 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом під час судового засідання було поставлено на обговорення питання, щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою.

Прокурор в судовому засідання просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оскільки ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

Потерпілий ОСОБА_7 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_12 заперечував проти думки прокурора, оскільки вважав, що підстав для продовження строку тримання під вартою не має. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також обвинувачений ОСОБА_9 висловили думку на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_17 та обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_10 підтримали думку адвоката ОСОБА_12 .

Вивчивши обвинувальний акт та приложені до нього документи, вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спливає 11.04.2019 року. Судовий розгляд розпочато, в теперішній час всі учасники процесу знаходяться в стадії дослідження доказів. Відповідно до зазначеного часу закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, оскільки вказане кримінальне провадження очевидно є складним, як за кількістю учасників судового провадження так і за змістом обвинувачення та фактичними обставинами кримінальних правопорушень.

Обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я особи.

Під час вивчення мети для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені прокурором ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, не зменшились.

Так, є об`єктивні дані того, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 будуть переховуватись від суду, оскільки хоча і мають місце мешкання в Одеській області, разом з тим, обставини правопорушення, дії обвинувачених під час вчинення злочинів та особливо тяжкі наслідки вказаних дій, свідчать про ризик втечі від правосуддя, у випадку більш м`якого контролю з боку держави за обвинуваченими. Оскільки докази досліджують в судовому засіданні безпосередньо, є підстави вважати, що обвинувачені можуть знищити, сховати або спотворити будь-який доказ, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність на теперішній час обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, зазначені вище судом в ухвалі.

Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені судом при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Враховуючи осіб обвинувачених які обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими (за кримінальне правопорушення передбачене п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України може бути призначено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі), вік та стан здоров`я обвинувачених, наявність місця мешкання в Одеській області, відсутність постійного офіційного місця роботи, відсутність судимостей, а також їх поведінку під час вчинення злочинів, яка свідчить про можливість переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає, що є всі достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.

При цьому суд вважає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, або про скасування запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено. Вказані ризик виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Доводи викладені в заперечені адвоката ОСОБА_12 від 19.03.2019 року судом враховуються, однак викладені в заперечені посилання на Рішення Європейського суду з прав людини не можуть бути підставою для звільнення з під варти осіб, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів проти особи, які спричинили як наслідок смерть особи. Окрім загальних фраз та характеристик рішень ЄСПЛ, для розумного та виваженого рішення про зміну запобіжного заходу обом обвинуваченим, необхідні розумні та об`єктивні підстави, які б свідчили як про зміну ризиків передбачених ст. 177 КПК України так і правдиві відомості про особистість обвинувачених які б переконали незалежного спостерігача у щирості дій кожного обвинуваченого та прагненні їх до справедливого та швидкого вирішення вказаного кримінального провадження.

Однак суду, поза розумним сумнівом не надано відомостей про те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який не будуть переховуватись від суду та не вчинять інших правопорушень. Вказані гарантії є необхідною умовою зміни запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначені ризики виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених.

Строк тримання під вартою обвинуваченим необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

Вирішуючи питання, щодо обчислення строку тримання під вартою обвинуваченим, а також строку дії ухвали суду, судом встановлено наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (або мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії /ч. 1 ст. 113 КПК України/.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Таким чином, встановлення судом строку дії ухвали суду з будь-якої дати, є виключним правом суду, оскільки КПК України не встановлює будь-яких обмежень, щодо вказаного питання. Окрім того, при обчислення строку тримання під вартою, суд враховує строк з якого було взято під варту обвинуваченого. На думку суду порушення встановлених судом строків тримання під вартою, яке можливо під час постановлення кожного наступного судового рішення, може призвести до порушення обчислення загального строку тримання під вартою обвинуваченого і таким чином до порушення прав особи на свободу та особисту недоторканість.

Вказана правова позиція не суперечить Європейській конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, оскільки відповідає вимогам п. 1 ст. 5 Конвенції.

Керуючись ст. ст. 331, 350, 372 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту закінчення строку тримання під вартою за попередньою ухвалою суду, тобто з 11.04.2019 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10.06.2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та прокурору.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№ 21)».

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3