Справа № 686/531/18
УХВАЛА
13 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 14.10.2017 року в ранкову пору, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин із своєю матір`ю ОСОБА_7 , з якою він проживав, умисно наніс останній тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили її смерть.

Згідно висновку судово медичної експертизи №541 від 17.11.2017 року та №11 від 10.01.2018 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в правій навколо-очній ділянці з переходом на спинку носу та на ліву навколо-очну ділянку, в скроневій ділянці голови справа, в ділянці правого кута верхньої та нижньої губ; саден в лобній ділянці справа, в лобній ділянці голови зліва, в ділянці правої щоки, в ділянці лівої щоки, в ділянці підборіддя справа з переходом на верхню третину передньої поверхні шиї справа, в ділянці підборіддя зліва; крововиливів в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лобно-скронево-тім`яній ділянці справа, в тім`яно-потиличній ділянці справа; субдуральної гематоми в середній черепній ямці зліва, в задніх черепних ямках справа та зліва; вогнищевого субарахноїдального крововиливу в скроневій долі правої півкулі головного мозку, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та просив суд змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 на більш м`який.

В обґрунтування клопотання вказує, що на підтримання оголошеного обвинувачення прокурором надано до суду декілька висновків судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_7 , зокрема висновок експерта №541 від 17.11.2017 року та №11 від 10.01.2018 року, в яких вбачаються явні суперечності у відповідях на питання щодо можливого механізму утворення тілесних ушкоджень.

Разом з тим, будучи допитаним в судовому засіданні Хмельницького міськрайонного суду в межах розгляду вказаного кримінального провадження судово-медичний експерт ОСОБА_8 вказав, що викладені у підсумковій частині його висновків дані по суті є припущенням, зроблені на основі загально-медичної практики, і конкретно визначити механізм утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 неможливо.

В тому ж допиті експерт на запитання адвоката вказав, що тілесне ушкодження субдуральна гематома в середній черепній ямці зліва могла утворитися і внаслідок падіння з висоти власного зросту що прямо суперечить викладеним відповідям у підсумковій частині експертного висновку №11.

ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення експертизи.

Прокурор щодо призначення повторної судово-медичної експертизи поклався на думку суду, та відносно вимог клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як роз`яснено в розділі 4 Узагальнення судової практики про застосування судами кримінально-процесуального законодавства при призначенні судових експертиз і використання їх висновків у кримінальному судочинстві, підготовленого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слід мати на увазі, що експертний висновок не може ґрунтуватися на припущеннях або ж вихідних даних, об`єктах дослідження, отриманих усупереч процесуальному порядку. Порушення цих вимог позбавляє висновок експерта юридичної сили, тому він не може використаний як доказ у справі.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» від 30.05.1997 року № 8 повторна експертиза призначається. Коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення та проведення експертизи.

Згідно ч.1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, і на які вказує прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України), а також не надано доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

На підставі наведеного суддя приходить до висновку, що підозрюваному можна застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період.

Враховуючи вказані обставини, суддя переконана, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків в суді.

Керуючись ст.ст. 332, 3147 КПК України,

У Х В А Л И В:

Судовий розгляд відкласти.

Призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центра МВС України (01601, м. Київ, вул.. Володимирська, 15).

На вирішення експертів поставити наступні запитання :

- чи могла ОСОБА_7 отримати тілесні ушкодження, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті при падінні з висоти власного зросту, чи при падінні з незначного підвищення?

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Експертам направити: кримінальне провадження №1-кп/686/554/18 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України.

Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04 січня 2018 року.

Покласти на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

3) повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладеного грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на прокурора.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя