УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 05.11.2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва зі вказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 05.11.2018 р. про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 р. у вигляді допиту ОСОБА_6 , як свідка у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017 р. щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється дане кримінальне провадження; зобов`язати старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 або іншого слідчого слідчого підрозділу органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження провести допит ОСОБА_6 , який наразі працює на посаді прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, як свідка у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017 р. щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється дане кримінальне провадження, за участю потерпілого ОСОБА_5 та його представника, за правилом ч. 6 ст. 223 КПК України та встановити старшому детективу відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 або іншому слідчому слідчого підрозділу органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, строк для проведення допиту ОСОБА_6 у 10 днів з моменту постановлення ухвали.

Скаргу обґрунтовує тим, що детективами Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури нагляд у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017 р., щодо вчинення детективами НАБУ та прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, іншими невстановленими на даний час особами, відносно потерпілого ОСОБА_5 низки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 372 КК України.

01.11.2018 р. представником потерпілого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_7 подано старшому детективу відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій №159-к/00109/2017-2075, а саме: провести допит ОСОБА_6 , який наразі працює на посаді прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, як свідка у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017 р. щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється дане кримінальне провадження за участю потерпілого ОСОБА_5 та його представника, за правилом ч. 6 ст. 223 КПК України.

За результатами розгляду даного клопотання детектив ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання від 05.11.2018 р.

Особа, яка подала скаргу, вважає оскаржувану постанову, незаконною та необґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на те, що дані матеріали отриманні у незаборонений законом спосіб із загальнодоступних джерел.

Детектив у судовому засідання заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова є обґрунтованою та вмотивованою, а тому задоволенню скарга не підлягає.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та дослідивши додані до неї докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частина 2 ст. 220 КПК України передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень пунктів 3, 4, 6, 7 частини 1 статті 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В положеннях частини 2 статті 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Відповідно до приписів частини 1, 4 статті 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, судом встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури нагляд у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 372 КК України.

01.11.2018 р. представником потерпілого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_7 подано старшому детективу відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій №159-к/00109/2017-2075, в якому просив провести допит ОСОБА_6 , який наразі працює на посаді прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, як свідка у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001150 від 12.04.2017 р. щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється дане кримінальне провадження за участю потерпілого ОСОБА_5 та його представника, за правилом ч. 6 ст. 223 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Постановою старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішнфіх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 05.11.2018 р. було відмовлено у задоволенні його клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не може бути особою, якій відомо або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню, під час даного кримінального, тобто в розумінні ст. 65 КПК України свідком.

Більш того, вказане клопотання спрямоване не на встановлення дійсних обставин, що підлягають доказуванню, а на створення підстав для усунення ОСОБА_6 від участі в досудовому розслідуванні через його позицію, що неодноразово висловлювалась ним в судових засіданнях та під час розгляду клопотань.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Окрім того, однією з обов`язкових ознак доказу є його допустимість, що полягає в отриманні доказу в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення (ст. 85 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, передусім, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з ч.3 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) діє є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, у клопотанні потерпілий, без посилання на будь-які підтверджуючі дані чи обставини, вказує на те, що необхідно провести допит прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , тільки на тій підставі, що він входив до складу слідчої групи у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 повідомлялося про підозру. Водночас, не наведено жодних даних про дійсну причетність ОСОБА_6 до подій, які підлягають встановленню в ході досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова є законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 220, 221, 222, 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 05.11.2018 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001150 від 12.04.2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1