Справа №-613/1612/16-к Провадження №-1-кп/613/8/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000565 від 06 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Присліп Турківського району Львівської області, громадянки України, вдови, освіта професійно-технічна, пенсіонерки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 05 липня 2016 року близько 14.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Вишневій, поблизу домоволодіння № 8 в с. Степне Богодухівського району Харківської області, в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи із злочинною самовпевненістю передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, штовхнула правою рукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в область лівого плеча, в наслідок чого остання впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому верхньої треті правого стегна зі зміщенням, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я терміном більше 3-х тижнів (більше ніж 21 день).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину не визнала, пояснила, що 05 липня 2016 року в обідній час вона вийшла на вулицю та побачила на лавці біля сусіднього будинку сиділи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Вона підійшла до них, щоб з`ясувати стосунки з ОСОБА_6 стосовно кози, оскільки остання говорила, що коза, яку вона нещодавно придбала, здохне. Вона почала до неї говорити, проте ОСОБА_6 встала, маючи намір піти. Після цього, щоб зупинити останню вона схопила її за ліве плече та штовхнула, щоб та сіла на лавку, проте потерпіла від цього впала на землю. Не заперечувала той факт, що в той день, до вищевказаних подій, вона випила близько 150 гр. горілки. При цьому зазначила, що потерпілу вона штовхнула лише один раз, з наміром посадити її на лавку. Після того, як ОСОБА_6 впала на землю, вона пішла до свого двору, проте бачила, що остання тривалий час лежала на землі, стогнала, сама не могла підвестись, та згодом приїхала її донька та забрала матір. В подальшому їй стало відомо, що потерпіла знаходиться в лікарні з переломом.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні злочину повністю доведена сукупністю доказів зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні, а саме:

- свідченнями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 05 липня 2016 року вона сиділа біля двору ОСОБА_7 , до них підійшла ОСОБА_5 та почала сваритись з ОСОБА_7 з приводу кози, на що остання повідомила, що вона нічого не говорила, вони відлучились на деякий час, а потім обвинувачена нічого не пояснюючи підійшла до неї та штовхнула двічі у груди після чого вона впала на землю та відчула різкий біль у нозі. Коли вона лежала на землі, ОСОБА_5 декілька разів вдарила ногою в бік, оскільки потім на тілі були синці. Всього їй було нанесено близько 4-5 ударів. Від гострого болю вона не могла самостійно піднятись, лежала на землі та плакала, потім вона попросила ОСОБА_7 допомогти їй, на що остання покликала фельдшера. Фельдшер оглянула її та повідомила, що у неї перелом, і запропонувала викликати швидку, проте вона відмовилась, а попросила зателефонувати доньці. Донька приїхала з чоловіком та онуком і відвезли її до лікарні в Богодухів, де їй зробили операцію на нозі. Лікування тривало до 05 жовтня 2016 року.;

- свідченнями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 05 липня 2016 року в обідній час вона сиділа на лавці з ОСОБА_6 до них підійшла ОСОБА_5 , яка була напідпитку, та почала розмову з приводу кози. В цей час ОСОБА_6 встала з лавки, та хотіла йти, на що ОСОБА_5 штовхнула її в плече, але та встояла на ногах, після чого обвинувачена знову вдарила її рукою в ліве плече та піддала коліном, від цього остання впала на землю. ОСОБА_5 пішла до дому, а ОСОБА_6 лежала на землі на стогнала. Вона покликала фельдшера,яка сказала, що у тої перелом і вони викликали її доньку.

- висновком експерта №205-БГ/16 від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якого, у ОСОБА_6 мало місце тілесне ушкодження перелом верхньої треті правого стегна зі зміщенням, який за ступенем тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів ( більше , ніж 21 день). Вищевказаний перелом правого стегна утворився від травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», що могло мати місце і при падінні ОСОБА_6 з висоти зросту на площину. Власноручне спричинення перелому стегна виключено. Цей перелом утворився внаслідок падіння з висоти власного зросту, не виключено, що і при приданні сторонньою особою її тілу прискорення, що могло мати місце і при поштовху ОСОБА_6 , але це не знайшло свого відображення в характері ушкоджень. Перелом верхньої треті правого стегна зі зміщенням, що мався у ОСОБА_6 , утворився від одноразової травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», з прикладенням сили, достатньої для його виникнення /а.п. 20 - 21 , том 2/;

- висновком додаткової судово медичної експертизи № 229-БГ/16 від 21 листопада 2016 року, згідно якої механізм спричинення перелому верхньої треті правого стегні зі зміщенням, що мало місце у ОСОБА_8 , на який вказала ОСОБА_6 під час проведення з нею допиту від 06 липня 2016 року, не протирічить судово медичним даним по механізму виникнення у неї перелому. Перелом правого стегна, утворився від травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», що мало місце при її падінні з висоти зросту на площину, на що вона і вказала. При цьому, ОСОБА_6 також вказала, що її тілу було надано прискорення шляхом нанесення ударів в область лівого плеча та лівої нижньої кінцівки, але останнє не знайшло свого відображення в характері ушкоджень. Враховуючи вище вказане, експерт вважає, що має місце причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказала ОСОБА_6 під час проведення з нею слідчого експерименту та її тілесним ушкодження, яке було вказане у «Висновку експерта» №205-БГ/16и від 25 жовтня 2016 року /а.п.24-26, том. 2/:

- протоколом проведення слідчого експерименту, за участю свідка ОСОБА_7 , від 15 листопада 2016 року, в ході якого остання показала на місцевості механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та фототаблицею до нього , який не суперечить іншим матеріалам справи / а.п. 28-30, том 2/;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №228-БГ/16 від 21 листопада 2016 року, згідно якої механізм спричинення перелому верхньої треті правого стегні зі зміщенням, що мало місце у ОСОБА_8 , на який вказала свідок ОСОБА_7 під час проведення з нею слідчого експерименту 15 листопада 2016 року, не протирічить судово медичним даним по механізму виникнення у ОСОБА_6 перелому. Перелом правого стегна, утворився від травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», що мало місце при падінні ОСОБА_6 з висоти зросту на площину, на що і вказала ОСОБА_7 . При цьому, вона також вказала, що тілу ОСОБА_6 було надано прискорення шляхом нанесення ударів в область лівого плеча та лівої нижньої кінцівки, але останнє не знайшло свого відображення в характері ушкоджень. Враховуючи вище вказане, експерт вважає, що має місце причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказала свідок ОСОБА_7 під час проведення з нею слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями у потерпілої, яке було вказане у «Висновку експерта» №205-БГ/16и від 25 жовтня 2016 року / а.п. 32-34, том 2/;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 15 листопада 2016 року, в ході якого остання на місцевості показала механізм спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та фототаблицею до нього / а.п. 41-43, том 2/;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №227-БГ/16 від 21 листопада 2016 року, згідно якого механізм спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_9 , на який вказала ОСОБА_5 , під час проведення з нею слідчого експерименту 15 листопада 2016 року не протирічить судово-медичним даним виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 . Перелом правого стегна, утворився від травматичної дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», що мало місце при падінні ОСОБА_6 з висоти зросту на площину, на що і вказала ОСОБА_5 . При цьому, вона також вказала, що тілу ОСОБА_6 було надано прискорення. Враховуючи вище вказане, експерт вважає, що має місце причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказала ОСОБА_5 під час проведення з нею слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями у потерпілої, яке було вказане у «Висновку експерта» №205-БГ/16и від 25 жовтня 2016 року / а.п. 45-47, том 2/.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про доведеність винності обвинуваченої ОСОБА_5 , межах пред`явленого обвинувачення, в необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні та кваліфікує її дії за ст. 128 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого те, що скоєний злочин згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, характеристику особистості обвинуваченої обумовлену тим, що ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 є особою, яка досягла пенсійного віку, суд вважає, за неможливе призначити їй покарання передбачене санкцією інкримінуємої статті .

Відповідно до положень п. 8 Пленуму Верховного Суду України, №7 від 24.01.2003 « Про практику призначення судами кримінального покарання» , суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Прокурором заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення на користь держави в особі Богодухівської районної державної адміністрації на фінансуванні якої знаходиться КУОЗ Богодухівська ЦРЛ витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 в сумі 6 014 грн. 59 коп., мотивуючи тим, що остання знаходилась на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КУОЗ Богодухівська ЦРЛ з 05 липня 2016 року по 06 серпня 2016 року.

Суд розглянувши даний цивільний позов, вважає необхідним задовольнити його частково та стягнути з ОСОБА_5 245 грн. 12 коп. - вартість медикаментів та 156 грн. 16 коп. - витрати на продукти харчування. Всього 401 грн. 28 коп., що підтверджується довідкою КУОЗ Богодухівська центральна районна лікарня.

В іншій частині позовних вимог, а саме стягнення заробітної плати з нарахуванням 4 390 грн. 40 коп. та господарчих витрат у сумі 1 222 грн. 91 коп., суд вважає необхідним відмовити, у зв`язку з відсутністю розрахунку даних витрат передбачених «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, у якому вона просить стягнути на її користь з ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та матеріальну шкоду, яку було витрачено на лікування , сумі 1 992 грн. 22 коп.

ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у його задоволенні відмовити, оскільки потерпіла не надала їй жодного документального підтвердження спричиненої шкоди.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення коштів витрачених на лікування, задовольнити частково в розмірі 1 596 грн. 84 коп., оскільки саме дана сума підтверджується належним чином оформленими товарними чеками наданими суду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п. 1, 3 ч. 2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій з боку ОСОБА_5 , потерпіла зазнала фізичний біль, сильні душевні страждання, хвилювання, емоційний дискомфорт у зв`язку з ушкодженням здоров`я, було порушено її звичайний життєвий устрій. Вона тривалий час знаходилася на лікуванні, не могла самостійно рухатись, відчувала фізичний біль. Спричинену моральну шкоду вона оцінює у розмірі 5 000 грн., яку просить стягнути з обвинуваченої.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити частково, а саме в сумі 2 000 грн., що є достатньою компенсацією за спричинену моральну шкоду.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України та звільнити від призначення покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Богодухівської районної державної адміністрації, на фінансуванні якої знаходиться КУОЗ Богодухівська ЦРЛ витрати на лікування потерпілої ОСОБА_6 , у сумі 401 ( чотириста одна) гривна 28 коп. В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_5 витрат на заробітну плату у розмірі 4 390 грн. 40 коп. та господарчих витрат у сумі 1 222 грн. 91 коп. відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1 596 ( одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість ) гривен 84 коп. та моральну шкоду 2 000 (дві тисячі ) гривен, усього стягнути 3 596 (три тисячі п`ятсот дев`яносто шість гривен 84 копійки).

В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 395 грн. 38 коп. та моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя