УХВАЛА
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/660/18
Провадження № 1-кп/348/214/18

08 листопада 2018 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 за обвинувальним актом від 28.03.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 за обвинувальним актом від 28.03.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ще на 60 днів з огляду на те, що і надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість призначення відносно нього покарання у виді позбавлення волі, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він, будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив новий злочин, а також впливати на свідків по даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особи, та на підозрювану ОСОБА_5 , яка в ході судового розгляду змінила свої покази і вони суттєво відрізняються від тих, які вона давала на стадії досудового розслідування, оскільки фактично показання змінено на його користь.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив стосовно задоволення клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Вказав, що прокурором не підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так як він не має наміру переховуватись від суду, здійснювати вплив на потерпілого та свідків та вчиняти інші злочини. Просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш м`який у виді домашнього арешту.

Представник потерпілого в судовому засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить кримінальне провадження слухати у його відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить ще продовжити на строк до 60 днів з таких підстав.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

13.09.2018 р. обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.11.2018 р.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду підтверджується наступним:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яких відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому усвідомлюючи можливість призначення відносно нього такого покарання, обвинувачений буде намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, немає постійного джерела прибутку, суспільно корисною працею не займається. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що опинившись на волі він зможе ухилятись від суду та не виконувати процесуальні рішення.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується наступним:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив новий злочин.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що йому відомі їх особи. Також обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на підозрювану ОСОБА_5 , яка в ході судового розгляду змінила свої покази і вони суттєво відрізняються від тих, які вона давала на стадії досудового розслідування, оскільки фактично показання змінено на його користь.
Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого та міцність соціальних зв`язків; тяжкість покарання, що загрожує йому за дії, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для зміни йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на більш м`який, оскільки вважає, що на даний час не відпали ризики, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням вище викладеного суд приходитиь до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Оскільки на сьогоднішній день триває судовий розгляд даного кримінального провадження, та обставини, які слугували підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, а інших обставин, які б давали суду підстави змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, судом не встановлено, суд прийшов до висновку, що обраний щодо нього запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 314-317, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13 год. 00 хв. 06 січня 2019 р., що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1