печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою представника осіб, майно яких було тимчасово вилучено -Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелмера» та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність у кримінальному провадженні 0001925, що полягає у неповерненні вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника осіб, майно яких було тимчасово вилучено Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелмера» та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, на бездіяльність у кримінальному провадженні 0001925, що полягає у неповерненні вилученого майна.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 05 жовтня 2018 року, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, яке належить ТОВ «Зелмера» та ОСОБА_3 , яке не має відношення до кримінального провадження, оскільки жодним чином не співвідноситься з обставинами, які являються предметом розслідування у кримінальному провадженні, а відтак вилучене майно підлягає поверненню законним володільцям.
Представник заявників адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скаргу повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник Генеральної прокуратури України до судового засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді цього провадження в суді, ураховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутність нез`явившихся осіб.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001925 від 15.06.2017 за фактами ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призвело до ненадходження коштів в особливо великих розмірах та зловживання владою службовими особами Одеської митниці ДФС, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.
05 жовтня 2018 року, в рамках вказаного кримінального провадження, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України о 19 годині 15 хвилин старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 було розпочато обшук нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вказаного обшуку було вилучено майно:
-жіноче взуття «Милана» у загальній кількості 9 894 пари;
-жіноче взуття «JINLAN» у загальній кількості 8 820 пар;
-брюки жіночі «GEMEILLA» у загальній кількості 3 570 штук;
-жіноче взуття «NIRUI» у загальній кількості 750 пар;
-жіноче взуття «STEFANI» у загальній кількості 1 158 пар;
-брюки жіночі «GEMEILLA» у загальній кількості 7 572 штук;
-куртка чоловіча «JLQMA» у загальній кількості 71 штука;
-куртка чоловіча «OPAI» у загальній кількості 2 500 штук;
-куртка чоловіча «RLS» у загальній кількості 3 600 штук;
-куртка чоловіча «KAIDA» у загальній кількості 1 150 штук;
-тканина в рулонах у загальній кількості 118 рулонів;
-відеореєстратор.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2018 надано дозвіл слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів по кримінальному провадженню № 0001925 від 15.06.2017 на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності відповідно до інформації з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровані за Територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради () та фактично використовуються групою невстановлених осіб для прикриття незаконної діяльності, з метою відшукання речей та документів, які містять в собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Окрім іншого, під час дослідження доданих матеріалів скарги, слідчим суддею встановлено, що 28 травня 2018 року між ТОВ «Зельмера» та «SHILIAZHUANG NINGQIN TRADE CO LTD.» було укладено Контракт № ZE-2018.
На виконання вказаного Контракту «SHILIAZHUANG NINGQIN TRADE CO LTD.» поставив на адресу ТОВ «Зельмера» «ботинки жіночі 36-41» у кількості 6 900 пар, «сапоги жіночі 36-41» у кількості 2 880 штук (інвойс № 719 від 24.08.2018 р.). Далі 04 жовтня 2018 року контейнер BMOU 476944, в якому знаходився вищевказаний товар, після проходження пропуску, згідно декларації ЕЕ500020/2018/10719 на вантажному автомобілі д/н НОМЕР_1 з напівпричепом д/н НОМЕР_2 направився до митного терміналу «Одеса Ліски» для подальшого митного оформлення та проведення всіх митних формальностей. У момент слідування вказаного автомобіля виникла технічна несправність напівпричепа, що унеможливлювало подальше транспортування вантажу. Водій про такий факт повідомив ТОВ «Зельмера». З метою збереження товару та подальшого здійснення всіх митних формальностей було прийнято рішення перезавантажити товар до іншого контейнера. Так як оперативно такий контейнер не вдалося знайти, було прийнято рішення здійснити розвантаження товару на складі, який перебуває у суборенді ТОВ «Зельмера», який розташовано за адресою: м. Одеса, провулок Аеропортівський 5, буд. 3-а (вказана обставина доводиться Договором суборенди частини нежитлового приміщення № 11/06 від 11.06.2018 р.). Після цього вантажний автомобіль прибув до вказаного складського приміщення, де особисто водієм було здійснено розвантаження контейнера.
Також у вищезазначеному складі знаходився товар, який належить фізичний особі-підприємцю ОСОБА_3 . До такого товару відноситься:
-брюки жіночі «GEMEILLA» у загальній кількості 3 570 штук;
-брюки жіночі «GEMEILLA» у загальній кількості 7 572 штук;
-куртка чоловіча «JLQMA» у загальній кількості 71 штука;
-куртка чоловіча «OPAI» у загальній кількості 2 500 штук;
-куртка чоловіча «RLS» у загальній кількості 3 600 штук;
-куртка чоловіча «KAIDA» у загальній кількості 1 150 штук;
-тканина в рулонах у загальній кількості 118 рулонів.
Вказаний товар ФОП ОСОБА_3 придбав раніше для ведення особистої підприємницької діяльності та розмістив у складі, яким користується на підставі Договору оренди № 01/06 від 01 червня 2018 року.
Викладені обставини свідчать, що вилучене майно не співвідноситься з обставинами, які являються предметом розслідування у кримінальному провадженні, оскільки вищевказаний товар був придбаний на території України, що виключає митне оформлення, а тому не може оцінюватися як доказ у кримінальному провадженні № 0001925 від 15.06.2017.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.
Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.
У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.
Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився та не надав доказів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна заявників, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0001925 від 15.06.2017 не надано.
Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявниками належним їм майном.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законним володільцям спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власникам, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу представника осіб, майно яких було тимчасово вилучено Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелмера» та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність у кримінальному провадженні 0001925, що полягає у неповерненні вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування у кримінально провадженні 0001925 від 15.06.20017 року повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Зельмера» майно, що було тимчасово вилучено, а саме: жіноче взуття «Милана» у загальній кількості 9 894 пари, жіноче взуття «JINLAN» у загальній кількості 8 820 пар, жіноче взуття «NIRUI» у загальній кількості 750 пар, жіноче взуття «STEFANI» у загальній кількості 1 158 пар, відеореєстратор; повернути ОСОБА_3 майно, що було тимчасово вилучено, а саме: брюки жіночі «GEMEILLA» у загальній кількості 3 570 штук, брюки жіночі «GEMEILLA» у загальній кількості 7 572 штук, куртка чоловіча «JLQMA» у загальній кількості 71 штука, куртка чоловіча «OPAI» у загальній кількості 2 500 штук, куртка чоловіча «RLS» у загальній кількості 3 600 штук, куртка чоловіча «KAIDA» у загальній кількості 1 150 штук, тканина в рулонах у загальній кількості 118 рулонів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1