Провадження 1-кп/760/1418/19
В И Р О К
іменем України
19 лютого 2019 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010967 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, , громадянина Грузії, з середньою освітою, не судимого, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідування час, в невстановленому місці, придбав ніж, виготовлений промисловим способом, який в подальшому утримуючи при собі переніс в приміщення аеропорту « Київ» терміналу « А» за адресою: м. Київ, вул. Медова,2 та здав до багажного відділення.
23.09.2018 року о 10.20 год. згідно за повідомленням співробітників служби авіаційної безпеки міжнародного аеропорту "Київ" у обвинуваченого ОСОБА_5 під час огляду особистого багажу було виявлено та вилучено ніж, який згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України в м. Києві № 17-335 від 02.11.2018 року відноситься до холодної клинкової зброї колюче-ріжучої дії і який ОСОБА_5 незаконно в порушення Інструкції « Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» носив в особистому багажі без передбаченого законом дозволу.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
30.11.2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості,та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обвинувачений в судовому засіданні просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Прокурор також просив затвердити укладену угоду від 30.11.2018 року.
Захисник зазначив, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до норм КПК, добровільно, без застосування будь-якого примусу.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мале місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.2 ст.263 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Під час проведення досудового розслідування експертами Київського міського НДЕКЦГ Головного управління МВС України в м. Києві проводилась експертиза № 17-335 від 02.11.2018 року витрати на проведення якої складають 1144,00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1144,00 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.11.2018 року укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 /Вісімсот п`ятьдесят/гривень.
Речові докази: ніж,та частини механізму зброї який зберігається в камері схову Солом`янського УП ГУНП у м. Києві / квитанція №003638/ знищити.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 1144 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1 .